Справа № 686/14379/26
Провадження № 2/686/8543/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд в складі: 
головуючого - судді Карплюка О.І.
при секретарі Гуменному В.В. 
розглянувши в місті Хмельницькому справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 54744 грн., яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов: кредитного договору від 29 жовтня 2024 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» та відповідачем згідно якого останньому надано кредит в сумі 5400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та кредитного договору від 26 жовтня 2024 року, укладеного між ТОВ «Слон Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» та відповідачем згідно якого останньому надано кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 
Так, відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до вимог ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до вимог ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 26 жовтня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит в сумі 5400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 
20 січня 2025 року між ТОВ “Селфі Кредит” та ТОВ “Свеа Фінанс” укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до якого, ТОВ “Селфі Кредит” відступає ТОВ «Свеа Фінанс», а остання приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.
26 жовтня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 
27 червня 2025 року між ТОВ “Слон Кредит” та ТОВ “Свеа Фінанс” укладено договір факторингу № 01.02-17/25, відповідно до якого, ТОВ “Слон Кредит” відступає ТОВ «Свеа Фінанс», а остання приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.
Станом на 13 травня 2025 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Свеа Фінанс» складає в сумі 10400 грн., заборгованість за відсотками — 23544 грн., а всього: 33944 грн. 
Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині позову є обгрунтованими та такими, що підлягають виконанню.
В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 20800 грн. суд приходить до наступних висновків .
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором в розмірі 8000 грн.
З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає що в задоволенні позовних вимог у цій частині, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 641, 642, 1054 ч. 1, 1056-1 ч. ч. 1 та 2, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. ст. 11 ч. ч. 3 та 4, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд
вирішив:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за кредитним договором в сумі 10400 грн., заборгованість за відсотками — 23544 грн., а всього: 33944 грн. та судовий збір в сумі 1974 грн. 02 коп.
В решті вимог позову відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: 

24.06.2026