Справа №717/522/26
Номер провадження 2/717/365/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року  
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої – судді: Кудиби З. І.
за участі секретаря: Житарюк А. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИЛА:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі – ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») Корнійчук Д. Д. подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором № 1570-9701 від 02.07.2025 року у розмірі 56 348,92 грн, а також судові витрати у сумі 2 662,40 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 липня 2025 року між ним та відповідачкою за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та забезпечує укладення електронних договорів, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1570-9701.
Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачці кредит у сумі 2 000,00 грн строком на 365 днів. Базовий період користування кредитом становив 5 днів — проміжок часу, після закінчення якого у позичальника виникав обов`язок сплати процентів за користування кредитом. Одноразова комісія за видачу кредиту становила 5 % від суми кредиту. Позивачем застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 1 % на день, а також стандартна процентна ставка у розмірі 0,74 % на день.
09 липня 2025 року до вказаного договору сторони уклали додаткову угоду, відповідно до якої відповідачці було надано додаткові кредитні кошти у сумі 16 200,00 грн.
Кредитні кошти були перераховані відповідачці через партнера позивача — АТ КБ «ПриватБанк», з яким позивач уклав договір № 4010 про надання послуг у системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, на картковий рахунок, зазначений відповідачкою в особистому кабінеті.
Надалі відповідачка здійснила часткове погашення заборгованості, однак, як зазначає позивач, отримавши кредитні кошти, вона належним чином не виконала взяті на себе грошові зобов`язання, зокрема не повернула кредит у визначені договором строки та не сплатила нараховані проценти за користування кредитом.
За твердженням позивача, заборгованість за процентами за користування кредитом становить 30 238,92 грн та виникла протягом строку користування кредитом, що підтверджується умовами договору, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.
Станом на 15 січня 2026 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становив 56 348,92 грн, що включає: 16 200,00 грн — прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 30 238,92 грн — прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 9 100,00 грн — прострочена заборгованість за процентами річних; 810,00 грн — прострочена заборгованість за комісією. 
У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки вказаної заборгованості.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 14 квітня 2026 року.
Розгляд справи у призначений день не відбувся через неявку відповідача, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29 квітня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, відзив на позовну заяву не подала.
Оскільки представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а відповідачка була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
При цьому суд враховує, що у встановлений законом строк відповідачкою не було подано відзиву на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ для ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб та держави.
Частина перша статті 4 ЦПК України встановлює право кожної особи звернутися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.
Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, без попередньо встановленої сили доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємозв`язок доказів, мотивуючи врахування або відхилення кожного доказу.
Судом встановлено, що 02 липня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1570-9701 через вебсайт creditkasa.com.ua, із дотриманням вимог законодавства України щодо електронних правочинів.
Відповідно до умов зазначеного договору відповідачці було надано кредитні кошти у розмірі 2 000,00 грн строком на 365 днів, із визначенням базового періоду користування кредитом тривалістю 5 днів та встановленням процентних ставок і комісії за користування кредитом.
Додатковою угодою № 1 від 09 липня 2025 року сторони погодили збільшення суми кредиту на 16 200,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується факт перерахування кредитних коштів відповідачці на вказаний нею картковий рахунок через платіжну систему, що діяла на підставі договору позивача з АТ КБ «ПриватБанк».
Разом із тим відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором виконала неналежним чином, допустивши прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів. Надані суду докази свідчать про здійснення часткових платежів, які не призвели до повного погашення заборгованості.
Згідно з поданим позивачем розрахунком, який узгоджується з умовами договору та не спростований відповідачкою, станом на 15 січня 2026 року загальна заборгованість становить 56 348,92 грн, у тому числі:
-заборгованість за основною сумою кредиту, 
-нараховані проценти за користування кредитом, 
-проценти річних, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, 
-заборгованість за комісією. 
Оцінюючи подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, а відповідачка, отримавши грошові кошти, не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання щодо їх повернення та сплати передбачених договором платежів.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі того ж роду та якості, що були передані) у строк та в порядку, встановленому договором.
Умовами укладеного договору передбачено, що кредит надається строком на 365 днів, базовий період — 5 днів, знижена відсоткова ставка — 1 % на день, стандартна — 0,74 % на день.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано у документах (включно з електронними) і підписано сторонами.
Згідно зі статтями 626 та 628 ЦК України, договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, погоджені сторонами, а також обов`язкові умови відповідно до законодавства.
Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована чи змінна) та порядок їх сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, забезпечення, попиту і пропозиції на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право одержувати від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, відповідно до статей 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів споживчого кредиту застосовуються положення щодо несправедливих умов, зокрема заборона встановлення істотного дисбалансу прав та обов`язків на шкоду споживачу.
Підстав вважати умови кредитного договору несправедливими або такими, що створюють істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін, судом не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка під час укладення договору була належним чином ознайомлена з його умовами, зокрема щодо строків, розміру та порядку сплати процентів. Сторони погодили всі істотні умови договору, у тому числі розмір процентної ставки.
Суд також враховує, що відповідачкою не надано доказів оскарження кредитного договору або заперечень щодо його умов, як і не подано належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Разом з тим, вирішуючи вимогу позивача про стягнення 9 100,00 грн процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, оскільки між сторонами в Договорі про відкриття кредитної лінії № 1570-9701 такий розмір процентів визначений, тому нарахування та стягнення за цей же період 3 % річних є неправомірним.
За таких обставин вимога про стягнення процентів річних у розмірі 9 100,00 грн задоволенню не підлягає.
Водночас вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами за користування кредитом та комісією підтверджуються матеріалами справи, відповідають умовам договору та підлягають задоволенню.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 47 248,92 грн, а саме:
-16 200,00 грн — прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 
-30 238,92 грн — прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 
-810,00 грн — заборгованість за комісією. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позову у розмірі 2 232,43 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 611, 612, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України, а також статтями 2, 4, 5, 7, 12, 76–89, 258, 259, 263–265, 268, 273, 280–284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1570-9701 від 02 липня 2025 року у розмірі 47 248 (сорок сім тисяч двісті сорок вісім) гривень 92 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 2 232 (дві тисячі двісті тридцять дві) гривні 43 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд може бути поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 29 квітня 2026 року.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/407; код ЄДРПОУ 38548598).
Відповідач: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя         Кудиба З. І.