Справа № 931/351/26
Провадження № 2/931/342/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

08 червня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О., 
за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

05.05.2026 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2022 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10.02.2022-100005670. 
Згідно з умовами договору сума кредиту становить 5000 грн; строк, на який надається кредит – 42 дні з дати його надання, первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання; процентна ставка "Економ" - 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та періоду "Економ", ставка "Стандарт" - 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ"; неустойка - 100 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання; відсотки за ст. 625 ЦК України - 730% річних; дата повернення кредиту - 23.03.2022 року. 
ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 5000 грн, однак свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 6970 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн, по відсотках - 1970 грн.
Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 10.02.2022-100005670 від 10.02.2022 року у розмірі 6970 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та витрати, пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі - 141,98 грн.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 11.05.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що стверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету ТОВ «Споживчий центр» в підсистемі "Електронний суд" (а.с.40 на звороті). Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення та вручення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.41). Про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.
Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 10.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 10.02.2022-100005670, що складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця в загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаному при його ідентифікації на сайті (а.с. 20-26).
Згідно з умовами договору сума кредиту становить 5000 грн, строк, на який надається кредит – 42 днів з дати його надання, первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання; процентна ставка "Економ" - 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та періоду "Економ", ставка "Стандарт" - 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ"; неустойка - 100 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання; відсотки за ст. 625 ЦК України - 730% річних; дата повернення кредиту - 23.03.2022 року. 
За допомогою системи LіqPay за кредитним договором №10.02.2022-100005670 на картку НОМЕР_1 перераховано АТ КБ "Приватбанк" (на виконання договору між ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ "Приватбанк" №4507 від 01.11.2020 р.) грошові кошти в сумі 5000 грн як виданий кредит (а.с. 13-19).
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №10.02.2022-100005670 від 10.02.2022 року становить 6970, 00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн та по відсотках - 1970,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 10.02.2022 по 23.03.2022 року, тобто, в межах строку кредитування (а.с. 27).
Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав.
Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, суд робить висновок, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 10.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10.02.2022-100005670, що підписаний електронним підписом відповідача та шляхом відтворення одноразового ідентифікатора N539, що був відправлений на фінансовий номер телефону відповідача НОМЕР_2 . Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 5000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному договорі умовах.
Позивачем доведено, що ОСОБА_1 було видано кредитні кошти у розмірі 5000 грн шляхом перерахування на його картковий рахунок НОМЕР_3 , зазначений останнім в договорі.
Однак, відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за кредитним договором не виконав, порушив його умови, чим допустив заборгованість перед позивачем (за розрахунком останнього) в розмірі 6970,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн, по відсотках - 1970,00 грн.
Надаючи оцінку вказаній сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак приходить до переконання про обґрунтованість позову та його задоволення повністю.
На підставі ст. 141 ЦПК України, позаяк позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2662, 40 грн, а також витрати, пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 141, 98 грн, що документально підтверджуються квитанціями (а.с.11,12).
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 223, 247, 263-265, 273, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 526, 610, 626-629, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 5-8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_5 ) заборгованість за кредитним договором №10.02.2022-100005670 від 10.02.2022 року у розмірі 6970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 00 коп., яка складається з основного боргу в сумі 5000,00 грн, процентів в сумі 1970,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати, пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 141 (сто сорок одна) грн. 98 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба