Справа №487/2753/26
Провадження №2-а/487/36/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Спицької Н.Р., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Прокоф`єва М.М., представника відповідача Галицького С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2026 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови.
Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки та не виконання вимог дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено. Вважає зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки при її винесенні працівник поліції, було порушено права позивача.
14.04.2026 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. 
22.04.2026 року представником відповідача було надано відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову.
В судовому зсіданні представник відповідача просив відмовити у задоволені позову з підстав зазначених у відзиві.
Заслухавши сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Як вбачається з постанови серії ЕНА №6940986 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 510 гривень.
Частина 1 статті 122 КУпАП встановлює відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками
Частина 5 статті 121 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Згідно із пунктом 2.3. (в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
До відзиву на позовну заяву представник відповідача додала компакт-диск із відеозаписом.
Із перегляду відеозапису встановлено, що під час зупинки транспортного засобу поліцейський представився, пояснив причину зупинки, роз`яснив позивачу його права та здійснив розгляд справи.
Істотних порушень зі сторони поліцейського, які б порушували чи обмежували права позивача, не встановлено.
Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, знайшов своє належне та обґрунтоване підтвердження, а отже постанова серії ЕНА № 6940986 прийнята поліцейським правомірно, відповідно до закону, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.
Згідно п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Враховуючи вищенаведені висновки стосовно суті спору та заявлених вимог, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, суд 

В И Р І Ш И В:
В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення буде складено 04.05.2026 року.

Суддя Заводського районного
суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко