Справа 688/1925/26 
№ 1-кп/688/197/26 

Вирок
Іменем України

04 травня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №12026244060000118 від 20.04.2026 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:
11.04.2026 близько 18 год ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, що виникли під час конфлікту, використовуючи свою фізичну перевагу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер власних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, у присутності малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням фізичної сили, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи правою рукою за шию співмешканку ОСОБА_4 , умисно стиснув пальцями правої руки шию потерпілої ОСОБА_4 .
Не зупиняючись на досягнутому, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 взяв до рук металевий виріб – кочергу та наніс два удари по лівій руці ОСОБА_4 в область ліктя.
За вказаних обставин своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , яка відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тілесні ушкодження у вигляді синця на бічній поверхні шиї справа, синця на передньо-бічній поверхні шиї зліва, садна на зовнішній поверхні лівого плеча, синця по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за вищенаведених обставин визнав повністю, не заперечував фактичних обставин справи та правової кваліфікації вчиненого діяння, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Суду показав, що з потерпілою ОСОБА_4 проживають у фактичних шлюбних стосунках впродовж семи років, виховують сина дружини та спільну доньку, які є малолітніми. 11.04.2026 у вечірній час товариш повідомив йому про загибель сина, він отримав стрес. В цей час фактична дружина виявила бажання піти до подружки, на що він заперечив, однак дружина наполягала. Розсердившись він вхопив рукою за шию потерпілу та стиснув її, після цього наніс два удари кочергою по лівій руці в область ліктя. Шкодує про вчинене, просив пробачення у дружини. На теперішній час дружина тимчасово, разом з донькою проживають у с. Судилкові, бо донька відвідує реабілітаційний центр за станом здоров`я, а він з сином потерпілої у с. Михайлючці, де дитина ходить в школу, а він здійснює його догляд.
Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 11.04.2026 близько 18 год у неї з чоловіком ОСОБА_5 виник конфлікт, бо вона хотіла піти до подружки, щоб поспілкуватися, а чоловік їй не дозволяв. В результаті сварки чоловік завдав їй тілесні ушкодження, стиснувши її за шию та двічі вдарив кочергою по руці. Чоловік попросив у неї пробачення, на теперішній час доглядає її малолітнього сина, бо вони з донькою тимчасово проживають в іншому селі. 
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що в повному обсязі розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та погоджується з його формулюванням. Суду пояснив, що визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив не досліджувати докази, зібрані стороною обвинувачення, оскільки він не оспорює фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. 
Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє, просила не досліджувати докази, зібрані стороною обвинувачення, оскільки не оспорює фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті.
Прокурор ОСОБА_3 , вказуючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини ним та потерпілою, як слідує з їх показань, не оспорюються, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої, також дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Після з`ясування чи правильно розуміють обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позиції немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , керуючись положеннями ст.65-68 КК України принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
ОСОБА_5 не судимий, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра та на обліку органу пробації не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставинами, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
З огляду на викладене та, враховуючи ставлення ОСОБА_5 до вчиненого діяння, його щире каяття, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.
Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати. 
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт. 
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя:         ОСОБА_9