Справа № 522/18858/25-Е
Провадження № 2/522/4555/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року           м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої – судді Косіциної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якій позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 22 901,90 гривень, здійснити розподіл судових витрат.
За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Донцова Д.Ю.
Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін з призначенням судового засідання. Надано відповідачеві 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву.
Копію ухвали від 21 серпня 2025 року було направлено ОСОБА_1 на його зареєстровану адресу проживання листом з рекомендованим повідомленням про вручення, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання».
Копію ухвали від 21 серпня 2025 року було направлено ОСОБА_2 на її зареєстровану адресу проживання листом з рекомендованим повідомленням про вручення, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
14 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження по справі у зв`язку з добровільною оплатою своєї частини заборгованості.
На виконання розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2026 №1456/26, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому судді Косіциній В.В.
Ухвалою суду від 10 червня 2026 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Розпочато судовий розгляд справи з початку. Клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Саінчук Аріадни Олександрівни про закриття провадження у справі залишено без задоволення.
Відповідно до довідок про доставку електронного документу, ухвалу суду від 10.06.2026 було доставлено сторонам у справі до їх електронних кабінетів 12.06.2026.
Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Щодо заяви про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.
12 червня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача –Василович Анни Мірчівни надійшла заява про відмову від частини позовних вимог та закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог, у якій заявниця просила закрити провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_1 та в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України покласти на нього понесені судові витрати. 
Заява мотивована тим, що один із відповідачів – ОСОБА_1 добровільно здійснив оплату заборгованості, а оскільки останньому належить 1/2 частка об`єкта нерухомого майна, то він виконав свій обов`язок щодо плати заборгованості за житлово-комунальні послуги пропорційно належній йому часті у праві власності.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі в разі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Відповідно до частини 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Частина 2 статті 256 ЦПК України передбачає, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Отже, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі в частині позовних вимог, підлягає задоволенню, оскільки не суперечить закону та відповідає інтересам сторін.
Також, у заяві про закриття провадження заявник просить покласти на ОСОБА_1 судові витрати.
Згідно платіжної інструкції від 08.08.2025 №2416 позивачем сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 2 422,40 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
У ч.6 ст.142 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Враховуючи те, що позивач відмовився від частини позовних вимог унаслідок їх задоволення одним із відповідачів після пред`явлення позову та така відмова прийнята судом, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України 1/2 частки суми сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 гривень.
Щодо розгляду справи по суті, суд зазначає наступне.
ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» здійснює управління багатоповерховим житловим комплексом з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом передачі в експлуатацію ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом від 21.08.2017.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ре Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дердавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.06.2026 №482657502.
Тобто, ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» надає послуги з управління будинку де, зокрема, розташоване майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
21 серпня 2017 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ПП «АГЕНСТВО БЕЗПЕКИ «САПСАН С.В.» було укладено договір про надання охоронних послуг № б/н, відповідно до якого виконавець зобов`язується здійснювати заходи щодо забезпечення охорони об`єкту - місцезнаходження якого визначається в додатку №1, а замовник зобов`язується передати об`єкт під охорону і своєчасно здійснювати розрахунки за надані за цим договором послуги.
01 листопада 2017 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «СТРАЖСПЕЦТЕХ» було укладено договір № 01/11. Предметом договору є виконання послуг з технічного обслуговування системи автоматичної установки пожежної сигналізації, автоматичної установки порошкового пожежогасіння машинних приміщень ліфтів та паркінгу, системи автоматизації внутрішнього протипожежного водопроводу, системи автоматизації димовидалення та підпору повітря, секцій 1. 2. 3 24-х поверхового будинку з дворівневим підземним паркінгом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
06 листопада 2017 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ФОП « ОСОБА_3 » було укладено договір про надання клінінгових послуг № 7/2017. Відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з організації та виконання комплексу послуг, надалі - послуги, на об`єкті замовника, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується прийняти та сплатити якісно наданні виконавцем послуги.
21 травня 2018 року між ТОВ «БОНА ВІТА – ГР» та ПрАТ «ОТІС» було укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів №D982C0286, відповідно до змісту якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з технічного обслуговування ліфтів, визначених у додатку № 1 до договору, а замовник зобов`язується приймати належним чином надані послуги та оплачувати їх відповідно до умов договору.
15 серпня 2018 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «СОЮЗ» було укладено договір на вивіз твердих побутових відходів, що створюються в процесі господарської діяльності №522ОЖП32. Відповідно до якого виробник на умовах, передбачених цим договором, здійснює послуги зі збирання та вивезення твердих побутових відходів (далі ТПВ), що утворюються в процесі господарської діяльності замовника та розміщуються останнім у контейнери для збору ТПВ, надані йому у тимчасове користування виробником, а замовник оплачує надані послуги на умовах, передбачених цим договором.
09 листопада 2018 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» було укладено договір про розподіл та постачання електричної енергії за регульованим тарифом № 8177, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 887 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
16 грудня 2019 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «ЦЕНТР КОМЕРЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ «НАТАН» було укладено договір поставки програмної продукції та доступу до онлайн-сервісів №53/19, предметом якого є поставка постачальником покупцю програмної продукції у вигляді доступу до онлайн-сервісів та оновлень автоматизованих систем, що розташовані на сайті https://portal.lc.cu/.
01 червня 2020 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та Управління поліції охорони в Одеській області уклали договір про спостереження за ручними системами тривожної сигналізації, що встановлені на об`єктах з реагуванням наряду поліції охорони №ПЦО-2/4925-20, відповідно до змісту якого виконавець здійснює в інтересах замовника: спостереження за станом сигналізації, що встановлена на об`єктах замовника; у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації забезпечує реагування НР для встановлення причин його надходження.
22 грудня 2020 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-8177N-ПУП, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
22 грудня 2020 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-8177U-ПУП, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
01 березня 2021 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «СТРАЖСПЕЦТЕХ» було укладено додаткову угоду №1 до договору №01/11 від 01.11.2017 змінивши предмет договору та виклавши його в наступній редакції: «Предметом договору є виконання послуг з технічного обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації, систем автоматичного порошкового пожежогасіння машинних приміщень ліфтів та паркінгу, систем автоматизації внутрішнього протипожежного водопроводу, систем автоматизації димовидалення та підпору повітря та із цілодобового пожежного спостереження центром прийому тривожних повідомлень пожежної автоматики, передування тривожних повідомлень про спрацьовування систем пожежної сигналізації в оперативно-диспетчерську службу оперативно-координаційного центру Головного Управління ДСНС в Одеській області, секцій 1, 2, 3 24-х двоповерхового будинку з підземним паркінгом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ».
01 січня 2022 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ПП «КБ ТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено договір про виконання робіт з обслуговування газового обладнання №ТО-613ф, відповідно до змісту якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з технічною обслуговування, ремонту, наладки та усунення аварійних ситуацій та несправностей наступного газового обладнання від відключаючого пристрою №1, зовнішній газопровід середнього тиску, вузол обліку газу, ШРП, внутрішній газопровід низького тиску до блоку клапанів, газові котли - (3 од.), газосигналізатор - (1 од.), клапан відсікач - (1 од.), системи КІП та ТМ газової котельні (1 од.), теплового пункту (1 од.), насосних (2 од.), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
27 жовтня 2022 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання послуг № 158, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з виконання «Послуг з технічного обслуговування дизель-генераторів».
28 червня 2023 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ТОВ «ІНФОКС» було укладено типовий договір з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №11006, згідно якого виконавець зобов`язується надавати колективному споживачу відповідної якості послуги з централізованою водопостачання та централізованого водо від ведення, а колективний споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, визначених цим договором.
01 листопада 2023 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір про технічне обслуговування централізованої системи відеоспостереження та системи контролю доступу, відповідно до змісту якого виконавець зобов`язується протягом визначеного в договорі строку здійснювати надання послуг відповідно до ДК 021:2015 код 50340000-0 на об`єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується оплачувати належним чином здійснене технічне обслуговування технічних засобів відповідно до умов договору.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.
У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» надає послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , де, зокрема, розташовано майно, що належить  ОСОБА_2 (1/2 частки у праві спільної часткової власності) на праві спільної часткової власності.
Солідарна відповідальність - це у зобов`язальному праві відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.
В той же час, часткова (дольова) відповідальність полягає в тому, що кожен із учасників зобов`язання несе відповідальність у межах своєї частки.
З матеріалів справи вбачається що об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві часткової власності двом особам – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Розмір їх частки у праві власності чітко визначений та становить 1/2 частки.
У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який судами вірно застосовано.
Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
У пункті 11.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц (провадження № 14-58цс22) вказано про те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи.
У постанові ККС ВС від 19.11.2019 у справі № 396/1802/17 зазначено, що суд не позбавлений права змінити солідарний порядок стягнення коштів на дольовий.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)».
Обраний позивачем спосіб захисту на думку суду – є ефективним, проте, внаслідок посилання позивача не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, було обрано такий вид стягнення заборгованості, який не відповідає дійсним обставинам справи.
Тому, керуючись принципом «jura novit curia», суд вважає, що відповідальність власників об`єкта нерухомого майна, яке належить їм на праві спільної часткової власності – є частковою. А тому, заборгованість підлягає стягненню з кожного із відповідачів пропорційно належній йому частці у праві спільної часткової власності, тобто в розмірі 1/2 від загальної суми заборгованості.
Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 22 901,90 гривень, а тому частка кожного із відповідачів становить 11 450,95 гривень (22 901,90 гривень / 2 = 11 450,95 гривень).
Том, враховуючи те, суд дійшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , який добровільно сплатив заборгованість у розмірі, пропорційному до його частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої обов`язки, які є похідними від належних їй, як абсолютному володарю майна, правомочностей володіння, користування та розпорядження майном, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 11 450,95 гривень.
Щодо судового збору суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивач просить здійснити розподіл судових витрат.
Згідно копії платіжної інструкції від 08.08.2025 № 2416, ТОВ «БОНА ВІТА - ГР» сплатило в якості судового збору грошову суму у розмірі 2 422,40 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд під час вирішення питання про закриття провадження у справі дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 1/2 частки суми сплаченого судового збору.
У зв`язку з чим, з ОСОБА_2 підлягає стягненню інша частка суми сплаченого збору у розмірі 1 211,20 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 530, 612, 625, 628, 638 ЦК України, ст.ст. 77, 79, 80, 141, 263-265, 279, 282-283 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» - Василович Анни Мірчівни про відмову від позову – задовольнити.
Провадження у справі №522/18858/25-Е за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги – закрити.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги – задовольнити.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР», м. Одеса, вул. Гагарінське Плато, буд. 9, ЄДРПОУ – 41464768, заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11 450 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР», м. Одеса, вул. Гагарінське Плато, буд. 9, ЄДРПОУ – 41464768, суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА - ГР», м. Одеса, вул. Гагарінське Плато, буд. 9, ЄДРПОУ – 41464768, суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 23 червня 2026 року.

Суддя            Косіцина В.В.