Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/1184/25 
Провадження №2-др/377/4/26 

08 травня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої – судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання – Кононової Н.О., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», від імені якого діє представник Котова Світлана Миколаївна, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:
До суду через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника Котової С.М., просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором № 0677-2926 від 18.04.2021 в розмірі 15 000 гривень та понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 31 грудня 2025 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
У позовній заяві позивач просив судові витрати покласти на відповідача, а також зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розгляду справи, а саме на правничу допомогу, складає 6 000 гривень.
Рішенням суду від 25 березня 2026 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 0677-2926 від 18.04.2021 в сумі 15 000 гривень, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок. Питання стягнення вартості витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. 
27 квітня 2026 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява, у якій заявник, посилаючись на статтю 270 ЦПК України, просить ухвалити додаткове рішення у справі № 377/1184/25 за позовом ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнивши вимогу позивача про стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.
Ухвалою судді від 29 квітня 2026 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 377/1184/25, провадження № 2/377/109/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до розгляду, визначено розгляд заяви здійснювати без повідомлення учасників справи, та призначено судове засідання у справі на 08 травня 2026 року.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», від імені якого діє представник Котова Світлана Миколаївна, та матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 
За змістом пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною третьою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як зазначено у частинах першій, третій статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;
Згідно з частиною першою статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Пунктом 9 частиною першою статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
За змістом частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частинами третьою, четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що адвокатське об`єднання «ВЕРІТАС ЦЕНТР» надавало позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» професійну правничу допомогу на підставі договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року (далі - договір № 07/24-НК) (а. с. 25).
Як вбачається з пункту 1.1. договору № 07/24-НК, виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Відповідно до пунктів 1.2.-1.3. договору № 07/24-НК сторони погодили наступний обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та пред`явити зазначені позови до суду. При цьому подання позовів відбувається виключно через підсистему «Електронний суд». Сторони погодили, що перелік фізичних осіб (боржників), у відповідності до пункту 1.2. визначається додатковими угодами до договору.
Пунктом 3.1. договору № 07/24-НК визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 4 000,00 гривень за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.
14 серпня 2024 року Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Додаткову угоду № 4 до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, відповідно до пунктів 1-4 якої, на підставі Протоколу засідання загальних зборів членів (учасників) Адвокатського об`єднання «ВЕРІТАС ЦЕНТР» № 08/2024 від 09 серпня 2024 року відбулася зміна найменування виконавця з Адвокатського об`єднання «ВЕРІТАС ЦЕНТР» на Адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС». Адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» є правонаступником усіх прав та обов`язків Адвокатського об`єднання «ВЕРІТАС ЦЕНТР». У зв`язку із цим сторони домовились внести зміни у договір, а саме змінити преамбулу тексту договору. У зв`язку зі зміною найменування та реквізитів виконавця, сторони домовились внести зміни до договору в частині реквізитів виконавця. Всі інші умови договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року залишаються незмінними (а. с. 31).
03 квітня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Додаткову угоду № 17 до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, відповідно до пунктів 1-2 якої, підписанням цієї додаткової угоди сторони погодилися викласти п. п. 3.1. договору у наступній редакції: Вартість послуг визначається наступним чином: 6 000 гривень за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно (а. с. 32).
16 квітня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Додаткову угоду № 19 до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, відповідно до пунктів 1-3 якої сторони погодили викласти п. п. 1.2. договору у наступній редакції: сторони погодили наступний обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та передати замовнику для подачі в суд, а також надати супутні консалтингові послуги з приводу проведення претензійно-позовної роботи. При цьому подання позовів відбувається виключно через підсистему «Електронний суд» замовника. Сторони погодили, що позовні заяви будуть підписані безпосередньо замовником. Всі інші умови договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року залишаються незмінними з урахуванням додаткових угод, укладених на дату підписання даної додаткової угоди (а. с. 33).
Як вбачається із звіту про виконану роботу відповідно до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, підписаного 17 листопада 2025 року, Адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС», в особі керуючого партнера об`єднання – адвоката Моісеєнка Максима Юрійовича, повідомляє Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» про наступне: виконавцем надано замовнику за його запитом послуги у відповідності та на умовах договору, а саме: на підставі прийнятого замовником рішення щодо звернення з позовом до відповідача по справі, сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів; складено позов (на підставі отриманих документів); роздруковано позов, додатки до позову та один примірник позову з додатками надано замовнику відправлення відповідачу; замовлено сплату судового збору; проведена детальна консультація замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно-позовної роботи. Обсяг та якість наданих послуг відповідають умовам договору про правничу допомогу та за умови відсутності письмових заперечень замовника до звіту є актом виконаних робіт (наданих послуг) стосовно клієнта зазначеного у звіті. В разі надходження заперечень від відповідача по справі та необхідності підготовки додаткових процесуальних документів, такі послуги оплачуються окремо (а. с. 34).
Вказані вище докази та матеріали справи у своїй сукупності підтверджують факт надання Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» правової допомоги позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за договором № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, в обсязі, зазначеному в звіту про виконану роботу відповідно до договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, підписаного 17 листопада 2025 року.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19, суд вважає, що ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Так, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року в справі № 712/4126/22.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2026 року у справі № 761/4132/24, що свідчить про усталеність правової позиції Верховного Суду з даного питання.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», позивач у справі, направило копію заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі відповідачу ОСОБА_1 , проте правом доводити неспівмірність заявлених до відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу не скористалася, тобто реалізувала відповідне процесуальне право на власний розсуд.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем.
Проте, з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, суд може частково стягнути витрати на професійну правничу допомогу або відмовити в їх стягненні повністю.
Зокрема, згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Разом із тим, у даній справі невідповідності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу критеріям, визначеним у частині третій статті 141 ЦПК України, судом не встановлено. 
Враховуючи, що позивач підтвердив належними і допустимими доказами факт понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у суді, ці витрати були пов`язані з розглядом справи, відповідали критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру заявлених позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» витрат, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» в розмірі 6 000 гривень були фактичними і неминучими, оскільки відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, а їх розмір обґрунтованим та  узгоджуються з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, зазначеним у позовній заяві, які позивач поніс і які очікував понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідач не була позбавлена можливості подати до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, однак, правом доводити неспівмірність заявлених до відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу не скористалася, тобто реалізувала відповідне процесуальне право на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З рішення суду від 25 березня 2026 року вбачається, що позов задоволено повністю.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 270 ЦПК України, - 
В И Р І Ш И В :
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», від імені якого діє представник Котова Світлана Миколаївна, про ухвалення додаткового рішення - задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень. 
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення суду. 
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», код ЄДРПОУ 43170298, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок № 13, офіс № 601.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне додаткове рішення суду складено 08 травня 2026 року.

Суддя  Н. Ф. Теремецька