Справа № 485/624/26
Провадження №2/485/471/26

РІШЕННЯ
іменем України

05 травня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючий - суддя Соловйов О.В.,
секретар судового засідання Гусарова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" (далі ТОВ "СВЕА ФІНАНС") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 29.04.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 460623 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 5000,00 грн шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку із зобов`язання повернення та сплати процентів за користування кредитом. За договором факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025 ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "СВЕА ФІНАНС". Відповідачкою умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 25692,58 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 4999,99 грн, заборгованості за відсотками 18192,59 грн, заборгованості за пенею 2500,00 грн.
Крім того, 23.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7918826 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 5100,00 грн шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку із зобов`язання повернення та сплати процентів за користування кредитом. Згодом між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду відповідно до якої суму кредиту було збільшено на 2200,00 грн. За договором факторингу № 01.02-35/24 від 24.12.2024 ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "СВЕА ФІНАНС". Відповідачкою умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 24927,00 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 7300,00 грн, заборгованості за відсотками 13041,00 грн, заборгованості за пенею 4586,00 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати.
13.04.2026 від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідачки позовні вимоги визнає частково, а саме просить стягнути з відповідачки заборгованість: за кредитним договором № 460623 в сумі 4999,99 грн заборгованості за тілом кредиту та 6419,16 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 7918826 в сумі 7300,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 9647,00 грн заборгованості за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за відсотками в іншій частині просить відмовити посилаючись на те, що починаючи з 21.08.2024 розмір відсотків не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Також просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки посилаючись на приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача.
Представник відповідачки також згідно поданої заяви просив про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідачки.
На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 29.04.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4606423, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 5000,00 грн на строк 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується в межах всього строку кредиту, та сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 1,2% за кожен день користування кредитом та застосовується за умови якщо відповідачка до 28.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку або здійснить часткове дострокове погашення кредиту (а.с.10-19). 
Відповідно до пункту 1.1. укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до пункту 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену останнім в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_1 . 
Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису, зокрема, відповідачкою підписано одноразовим ідентифікатором 21176, що підтверджується розділом 10 Договору "Реквізити та підписи сторін".
Отже, Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.
Перед підписанням договору про надання споживчого кредиту, 29.04.2024, відповідачка також ознайомилась з паспортом споживчого кредиту, який підписано в електронному вигляді (а.с.21-23).
Факт отримання кредитних коштів в сумі 5000,00 грн на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_2 підтверджується листом ТОВ "ПЕЙПЕК" вих.№20250124-373 від 24.01.2025 (а.с.39).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 24.01.2025, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 4606423 від 29.04.2024 становить 25692,58 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 4999,99 грн, заборгованості за відсотками 18192,59 грн, заборгованості за пенею 2500,00 грн (а.с. 34-38).
24.01.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС"  укладено договір факторингу № 01.02-02/25, у відповідності до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" передав (відступив) ТОВ "СВЕА ФІНАНС" за плату, а ТОВ "СВЕА ФІНАНС" прийняв належні ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 40-50).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4606423 від 29.04.2024 в сумі 25692,58 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 4999,99 грн, заборгованості за відсотками 18192,59 грн, заборгованості за пенею 2500,00 грн (а.с. 54).
Крім того, 23.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1  було укладено договір № 7918826 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачці кредит у розмірі 5100,00 грн шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 надані останньою з метою отримання кредиту, строком кредитування на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується в межах всього с троку кредиту, та сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 0,45% за кожен день користування кредитом та застосовується за умови якщо відповідачка до 22.06.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку або здійснить часткове дострокове погашення кредиту (а.с.55-63).
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6266.
Також, відповідачка попередньо з використанням електронно-цифрового підпису також ознайомилася з паспортом споживчого кредиту (а.с. 65-66).
26.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1  було укладено додаткову угоду до договору № 7918826 про надання споживчого кредиту від 23.05.2024 відповідно до умов якого сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2200,00 грн, а саме до 7300,00 грн (а.с. 67).
Додаткову угоду укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А3664.
Факт отримання кредитних коштів в сумі 5100,00 грн та 2200,00 грн на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_2 підтверджується листами ТОВ "ПЕЙПЕК" вих.№20241226-41.2 від 26.12.2024 (а.с.96-97).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 23.12.2024, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 7918826 від 23.05.2024 становить 24927,00 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 7300,00 грн, заборгованості за відсотками 13041,00 грн, заборгованості за пенею 4586,00 грн (а.с. 91-95).
24.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ "СВЕА ФІНАНС"  укладено договір факторингу № 01.02-35/24, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передав (відступив) ТОВ "СВЕА ФІНАНС" за плату, а ТОВ "СВЕА ФІНАНС" прийняв належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 98-107).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-35/24 від 24.12.2024, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7918826 від 23.05.2024 в сумі 24927,00 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 7300,00 грн, заборгованості за відсотками 13041,00 грн, заборгованості за пенею 4586,00 грн (а.с. 111).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З кредитних договорів № 4606423 від 29.04.2024 та № 7918826 від 23.05.2024, вбачається що їх укладено в електронній формі.
У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитних договорів № 4606423 від 29.04.2024 та № 7918826 від 23.05.2024 та отримання кредитних коштів. Надані договори факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали первісним кредиторам за вище вказаними кредитними договорами, до позивача у справі.
Представником відповідачки у відзиві не заперечувався факт укладення відповідачкою вказаних вище кредитних договорів та отримання кредитних коштів за договорами.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення неустойки в сумі 2500,00 грн за кредитним договором № 4606423 від 29.04.2024 та в сумі 4586,00 грн за кредитним договором № 7918826 від 23.05.2024 задоволенню не підлягають.
Відповідно до умов договорів № 4606423 від 29.04.2024 та № 7918826 від 23.05.2024 отримані відповідачкою на їх підставі кредити є споживчими.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначаються Законом України «Про споживче кредитування».
Стаття 8 згаданого закону регулює питання реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача
Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Цим Законом Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24.12.2023, розмір денної процентної ставки за договорами про споживчий кредит з 25.12.2023 по 22.04.2024 (120 днів перехідного періоду) мають нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %, з 23.04.2024 по 20.08.2024 (наступні 120 днів перехідного періоду) - не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 - не більше 1%.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тому умови договору № 4606423, який укладено 29.04.2024 та договору № 7918826, який укладено 23.05.2024, тобто після набрання чинності згаданим вище Законом, мають відповідати вимогам частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження розміру денної процентної ставки з урахуванням приписів пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень цього закону.
У договорі № 4606423 від 29.04.2024 зазначена денна процентна ставка, що дорівнює 1,5% за умови застосування стандартної процентної ставки та 1,475 % за умови застосування зниженої процентної ставки (п. 1.4.1. – 1.4.2.), у договорі № 7918826 від 23.05.2024 зазначена денна процентна ставка, що дорівнює 1,5% за умови застосування стандартної процентної ставки та 1,41 % за умови застосування зниженої процентної ставки (п. 1.7.1. – 1.7.2.) без застереження періоду застосування такого розміру денної процентної ставки, тоді як з 21.08.2024 її розмір не може бути більшим за 1%. Тобто умови договорів № 4606423 від 29.04.2024 та № 7918826 від 23.05.2024 щодо денної процентної ставки з 21.08.2024 суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування», тоді як ці умов за період з дати укладення вказаних договорів по 20.08.2024 відповідають вимогам цього Закону.
Суд з урахуванням наведених положень Закону України «Про споживче кредитування» звертає увагу на неприпустимість ототожнення терміну «денна процентна ставка» та обраного сторонами у Договорі порядку нарахування процентів за користування кредитом, визначеного як проценти «в день».
Згідно із частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним» (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2019 у справі № 759/2328/16 (провадження № 61-5800зпв18)). Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 в справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)).
Оскільки у частині 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» наявний прямий припис про нікчемність умов договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, то не потребується визнання в судовому порядку таких умов Договору нікчемними.
Натомість відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
За такого умови Договорів № 4606423 від 29.04.2024 та № 7918826 від 23.05.2024 про визначення денної процентної ставки на рівні більше 1%, починаючи з 21.08.2024, обмежують права споживачки порівняно з вимогами закону щодо граничного розміру денної процентної ставки, а тому є нікчемними з дня укладання Договору, та починаючи з 21.08.2024 відсотки за користування кредитом є неузгодженими.
Так, згідно із частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
За такого проценти за користування кредитом (їх розмір за весь строк кредитування) є невід`ємною складовою розрахунку денної процентної ставки, тому у разі не визначення сторонами Договору значення денної процентної ставки відсутні підстави для визнання погодженими розміру процентів за користування кредитом, починаючи з 21.08.2024.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4606423 від 29.04.2024 вбачається, що за період з 29.04.2024 по 20.08.2024 за користування кредитними коштами відповідачці нараховані відсотки за користування кредитними коштами в сумі 8099,16 грн.
Також з розрахунку вбачається, що відповідачкою в рахунок погашення заборгованості за відсотками було сплачено 1680,00 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 7918826 від 23.05.2024 вбачається, що за період з 23.05.2024 по 20.08.2024 за користування кредитними коштами відповідачці нараховані відсотки за користування кредитними коштами в сумі 9646,5 грн.
Враховуючи вище наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4606423 від 29.04.2024 та № 7918826 від 23.05.2024  обґрунтовані та підлягають до задоволення, однак частково: 
- за договором № 4606423 від 29.04.2024  в розмірі 11419,15 грн, з яких: 4999,99 грн – заборгованість за тілом кредиту, 6419,16 грн (8099,16 - 1680,00 ) – заборгованість за відсотками;
- за договором № 7918826 від 23.05.2024  в розмірі 16946,5 грн, з яких 7300,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9646,5 грн – заборгованість за відсотками, а всього 28365,65 грн 
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 127).
У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (56,04 %) в розмірі 1492,01 грн.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" (ЄДРПОУ 37616221, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) заборгованість за договором № 4606423 від 29.04.2024  в розмірі 11419,15 грн, з яких: 4999,99 грн – заборгованість за тілом кредиту, 6419,16 грн – заборгованість за відсотками, та за договором № 7918826 від 23.05.2024  в розмірі 16946,5 грн, з яких 7300,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9646,5 грн – заборгованість за відсотками, а всього 28365,65 грн (двадцять вісім тисяч триста шістдесят п`ять грн 65 к); та понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1492,01 грн (одна тисяча чотириста дев`яносто дві грн 01 к.).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення – 05.05.2026.

Суддя О. В. Соловйов