Справа № 569/10295/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року 
Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi головуючої судді   Панас О.В.
при секретарі судового засідання  Алексейчук Ю.М.
з участю:
позивача      ОСОБА_1 
представника позивача адвоката Рудики С.Ю.
представника відповідача адвоката Цуняка В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно, -
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно.
Просить визначити, що частка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві власності на земельну ділянку площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 ( Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ), становить 3/4 та визнати, право власності на 3/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, (Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ).
2. Визнати спадковим майном 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 ( Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ), яка належала на праві власності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, (Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ).
Свої вимоги обгрунтував наступними доводами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Копія свідоцтва про народження доказує, що він є сином ОСОБА_3 .
На дату смерті матері у його власності перебувало 3/4 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину, видане Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 15 травня 1984 року та договір дарування від 31 грудня 2004 року підтверджують його право власності на 3/4 частки домоволодіння.
Також 1/4 частки, вказаного домоволодіння, належала його матері ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою рівненською держнотконторою 15 травня 1984 року, за реєстровим № 2-3094. Після її смерті на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Пуховою Н.Ю., 07.12.2023 року, реєстраційний № 783, 1/4 частка домоволодіння перейшла у власність брата ОСОБА_2 . 
На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року йому та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157 за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до заповіту, посвідченого Другою Рівненською державною нотаріальною конторою 30 жовтня 1998 року за реєстровим №1-2393, від імені ОСОБА_3 вбачається, що вищевказану земельну ділянку мати заповіла йому.
Після смерті матері звернувся до Пухової Н.Ю., приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу, з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво на спадщину по заповіту не зміг.
Нотаріус Пухова Н.Ю. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на частину земельної ділянки. Підставою для відмови вказано "Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють, користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників".
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов у межах його доводів та просить задовольнити.
Представник позивача адвокат Рудика С.Ю., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1178612 від 25.07.2025, у судовому засіданні позов підтримала у межах його доводів, та просила задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Цуняк В.Й., який діє згідно ордеру Серія ВК № 1176879 від 23.06.2025 року, у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечив проти задоволення позову в частині визначення частки ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 , яка становить 3/4 частки, та визнання за ним права власності на цю частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . У ви У задоволенні вимоги про визнання права власності на 1/4 частку земельної ділянки за позивачем як на спадкове майно, просив відмовити. Пояснив, що його довіритель успадкував 1/4 частку житлового будинку за заповітом, тому він має право на 1/4 частку земельної ділянки відповідно до положень ст. 120 ЗК України, так як особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.          Ухвалою суду від 09.06.2025 відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання з викликом сторін.
Ухвалою суду від 13.10.2025 представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату Цуняку В.Й. відмовлено в задоволенні клопотання про об`єднання цивільної справи №569/18487/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, в одне провадження із цивільною справою №569/10295/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно. 
Ухвалою суду від 13.10.2025 витребувано у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Пухової Н.Ю. копію спадкової справи № 37/2023, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 , 1938 р.н., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання ухвали суду 04.11.2025, № 68311/25-Вх, надійшла ксеропокопія спадкової справи № 37/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 25.11.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, призначене судове засідання з викликом сторін.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
  Згідно ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеною будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.
Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорсння. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
В постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 колегія суддів звернула увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах : від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц ;від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18;від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц;від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18; від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18; від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 15.05.2023 складено актовий запис № 975, зареєстрований Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненській області Західного міжрегіонального управління МЮ .
З оглянутої судом копії свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1690, зареєстрований Рівненським будинком щастя, виданий 06.11.1969 вбачається, що його батьками були ОСОБА_4 , ОСОБА_3 
Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про спадщину за законом, виданого Першою рівненською держнотконторою 15 травня 1984 року, за реєстровим № 2-3094, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набули у власність як спадкове майно 1/2 частку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що становило по 1/4 частки кожному на будинок.
Окрім того, згідно договору дарування від 31 грудня 2004 року , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищуком І.М., зареєстрованим у реєстрі за № 5970, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_5 1/2 частку належної їй на праві власності у будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157 за адресою АДРЕСА_1 .
Отже, на час смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 належало на праві власності 3/4 будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Як встановлено судом за заповітом, посвідченим Другою Рівненською державною нотаріальною конторою 30 жовтня 1997 року за реєстровим №1-2393, ОСОБА_3 заповіла належне їй на праві власності на день смерті нерухоме майно сину ОСОБА_1 , зокрема - земельну ділянку, яка на день її смерті становила 1/4 частки. Заповіт чинний, є зрозумілим щодо волевиявлення заповідача,не суперечив вимогам чинного законодавства на день його посвідчення, та ніким не оспорювався.
Встановлено, що 14.12.2011 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М. було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , згідно якого вона заповіла 1/4 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 сину ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 15664.
За заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Пуховою Н.Ю. заведена спадкова справа до мйна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального Пуховою Н.Ю., 07.12.2023 року, реєстраційний № 783, 1/4 частка домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , перейшла у власність ОСОБА_2 . 
Разом з тим, приватний нотаріус Пухова Н.Ю. відмовила ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на частину земельної ділянки. Підставою для відмови вказано "Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють, користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників".
Отже, на дату смерті матері у приватній власності ОСОБА_1 перебувало 3/4 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 згідно Свідоцтв про право на спадщину, виданого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 15 травня 1984 року та договору дарування від 31 грудня 2004 року і відповідно його частка у праві власності на земельну ділянку становить 3/4 частки, а 1/4 частка належала матері, то відповідає часткам у праві власності на житловий будинок.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині вимоги щодо визначення , що частка ОСОБА_1 , у праві власності на земельну ділянку площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 ( Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ), становить 3/4 та визнати, право власності на 3/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, (Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року), є обгрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та підлягає до задоволення.
Разом з тим, суд прийшов до висновку, що вимога в частині визнання спадковим майном 1/4 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 ( Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ).яка належала на праві власності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, підлягає до задоволення. 
Як встановлено судом, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину з тих підстав, що між співвласниками земельної ділянки, яка перебувала у спільній сумісній власності , у випадку смерті одного із співласників, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішувати питання щодо поділу чи визначення частки з такої земельної ділянки.
Враховуючи , що відповідач набув у власність 1/4 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , вважаю, що своє право на користування чи набуття у власність частки земельної ділянки, яка відповідає набутій частці у будинковолодінні, може урегюватися між відповідачем та позивачем у інший передбачений чинним законодавством спосіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,–
в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
Визначити, що частка ОСОБА_1 , у праві власності на земельну ділянку площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 ( Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ), становить 3/4 та визнати, право власності на 3/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5610100000:01:049:0157,(Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ).
Визнати спадковим майном 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 ( Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ), яка належала на праві власності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0510 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:049:0157, (Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 270534 від 29 грудня 2006 року ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлено – 30.04.2026.

Суддя О.В.Панас