Справа № 598/399/26
провадження № 2/598/407/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"19" травня 2026 р.   Збаразький районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого Гудими І.В.
секретаря Гурець М.С.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Чапаєва Ганна Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства,
встановив:
До провадження Збаразького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Чапаєва Г.М., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 2023 році вона познайомилася із відповідачем ОСОБА_2 , з яким почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вести спільний побут та підтримувати сімейні відносини. У 2025 році позивачка завагітніла, а відповідач визнавав себе батьком майбутньої дитини, піклувався про неї під час вагітності та надавав матеріальну допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тернополі позивачка народила мертвонароджену дитину. Після народження дитини відповідач прибув до м. Тернополя, займався організацією поховання дитини та надавав позивачці моральну підтримку. Оскільки на момент народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька були внесені до актового запису про народження відповідно до вимог статті 135 СК України за вказівкою матері. Визнання батьківства у судовому порядку є необхідним для належного підтвердження родинних відносин між відповідачем та дитиною, а також реалізації пов`язаних із цим особистих немайнових прав. Посилаючись на те, що відповідач є біологічним батьком мертвонародженої дитини, позивачка просить визнати ОСОБА_2 батьком дитини, яка народилася мертвонародженою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до актового запису про народження №1944 від 24 жовтня 2025 року, складеного Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, зазначивши у графі «Відомості про батька» — « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », а також присвоївши дитині прізвище « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ».
Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2026 року вирішено проводити розгляд даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від останньої надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Крім того, відповідачем подано нотаріально посвідчену заяву, в якій він визнав себе батьком дитини, яка народилася мертвонародженою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надав згоду на внесення відповідних змін до актового запису про народження.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00054369588 від 24 жовтня 2025 року (а.с.5-6), 24 жовтня 2025 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України складено актовий запис про народження №1944 щодо дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Тернополі мертвонародженою. Із зазначеного витягу вбачається, що відомості про батька внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України, а саме батьком дитини записано « ОСОБА_3 ». Також у витязі зазначено, що відомості про батька записані за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я відповідно до вимог частини першої статті 135 СК України.
Відповідно до довідки про причину смерті №161 від 23 жовтня 2025 року (а.с.10), виданої комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня», причиною перинатальної смерті дитини зазначено антенатальну асфіксію плоду. Вказана довідка підтверджує факт народження дитини мертвонародженою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 51 Конституції України, ч.ч.2, 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава заохочує та підтримує материнство і батьківство, забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини та максимально враховує інтереси дитини при регулюванні сімейних відносин.
Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому законом.
Спірні правовідносини стосуються визначення походження дитини від батька за заявою матері, яка не перебувала у шлюбі з батьком дитини, та за відсутності спільної заяви батьків під час реєстрації народження.
Питання визначення походження дитини від батька у такому випадку врегульовано положеннями статей 125, 126, 128 та 135 СК України.
Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Частиною 1 ст.126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду запис про батька дитини провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька записуються за її вказівкою.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження.
Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
Аналогічні положення містять Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року.
Відповідно до п.2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства.
Згідно з п.2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни відповідно до змісту судового рішення.
У постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц Верховний Суд зазначив, що СК України не визначає особливостей предмета доказування у справах про визнання батьківства. При вирішенні такого спору мають враховуватися всі передбачені законом докази в їх сукупності, а підставою для визнання батьківства є належні та допустимі докази, які підтверджують походження дитини від певної особи.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Таке визнання узгоджується з іншими наявними у справі доказами та не суперечить вимогам закону.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, відсутність спору між сторонами щодо походження дитини, а також сукупність досліджених судом доказів, які підтверджують походження дитини від відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 батьком дитини, яка народилася мертвонародженою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесення змін до актового запису про народження №1944 від 24 жовтня 2025 року, складеного Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, зазначивши у графі «Відомості про батька» — « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 » та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 ».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.14, 19, 24, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 5, 121, 125, 126, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268, 345, 355 ЦПК України, суд, 
вирішив :
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання ВПО АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Чапаєва Ганна Миколаївна, до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження м. Тернопіль вул. Грушевського, 8, Тернопільського району Тернопільської області, ЄДРПОУ 41346948) про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини, яка народилася мертвонародженою ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тернополі Тернопільської області, про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України складено актовий запис про народження №1944 від 24 жовтня 2025 року.
Зобов`язати Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису про народження №1944 від 24 жовтня 2025 року щодо дитини, яка народилася мертвонародженою ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у графі «Відомості про батька» зазначити « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України», та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 ».
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та підписано 19 травня 2026 року.

СУДДЯ       Ігор ГУДИМА