П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 572/6061/25
Провадження № 22-ц/4815/882/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс",
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Шелудько Оксаною Олександрівною на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2026 року (ухвалене у складі судді Ведяніної Т.О.) у справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 до про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовну заяву обґрунтовано тим, що 13.09.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1271-8064.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 15000,00 гривень, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, пільгова ставка 2,50 % в день, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3 % в день.
Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 10.09.2025 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 141750,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 126750,00 гривень.
Разом з тим, було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у сумі 72900,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 68850,00 гривень. 
Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1271-8064 від 13.09.2023 року у розмірі 68850,00 гривень, з яких: 15000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 53850,00 гривень – прострочена заборгованість за нарахованими процентами та витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,00 гривень.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2026 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1271-8064 від 13.09.2023 року в сумі 68850 (шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень з яких : 15000 грн.- прострочена заборгованість за кредитом, 53850 грн.- прострочена заборгованість за нарахованими процентами .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 коп. понесених судових витрат.
Рішення суду обґрунтовано тим, що, суд прийшов до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та подані документи слугують достатніми та допустимими доказами факту виконання банком свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Шелудько О.О. оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Із наданих позивачем документів не вбачається можливим встановити наявність волевиявлення відповідача щодо укладення кредитного договору та підписання його електронними підписами, зокрема, шляхом використання одноразового ідентифікатора, оскільки відповідні докази відсутні, усі додані до заяви документи складені заявником одноособово.
Неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу, на який було перераховано кредитні кошти, відповідачу, оскільки повної інформації щодо номера банківської картки або ж номера банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять.
Розрахунок заборгованості не є належним доказом існування боргу.
Жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором № 1271-8064 від 13.09.2023 року позивач не надав.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. 
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
20 березня 2026 року ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що кредитний договір № 1271-8064 від 13.09.2023 року укладений у відповідності до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію".
У кредитному договорі сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування, з якими відповідач погодився.
Розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується із умовами кредитного договору.
Штраф та комісія стосовно ОСОБА_1 не нараховувалися.
Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду – без змін. 
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13 вересня 2023 року між сторонами був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1271-8064 в електронній формі. 
Відповідно до його умов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 300 днів з визначенням базового періоду 14 календарних днів. Дата повернення кредиту – 08 липня 2024 року. 
За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 3,00% за кожен день користування кредитом (стандартна ставка). 
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. отримав, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, з урахуванням часткової сплати відсотків у розмірі 6150,00 грн., заборгованість відповідача за кредитним договором становить 141750,00 грн. 
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
У справі, що переглядається в апеляційному порядку встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А 2938.
Вказаний правочин, відповідно до Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору, а також невиконання ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Укладеним між сторонами кредитним договором визначено як строк кредитування: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, кінцеву дату повернення кредиту 08.07.2024 року (п. 4.12 кредитного договору), так і розмір процентної ставки та порядок її нарахування.
Пунктом 4.14 Договору визначено орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування), яка складає 150000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.
У пункті 5 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів» вказано, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Отже, наведене передбачає право суду зменшити розмір заборгованості за тими процентами, які нараховуються як міра відповідальності за неналежне виконання позичальником обов`язку щодо своєчасного повернення отриманих у кредит грошових коштів.
Однак у спірному випадку позивач вимогу про стягнення процентів, що нараховуються за прострочення виконання грошових зобов`язань не заявляв, а лише просив, окрім тіла кредиту, стягнути проценти за правомірне користування кредитними коштами.
Розмір процентів за користування кредитними коштами був визначений сторонами договору за їх взаємною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України, при цьому волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було усвідомленим і добровільним. Відповідач, укладаючи кредитний договір, мав можливість самостійно обрати фінансову установу для отримання кредиту, оцінити запропоновані умови кредитування та зважити на можливість їх виконання з огляду на своє фінансове становище. Крім того, згідно з умовами договору, він мав право відмовитися від договору протягом 14 днів з дня його укладення без пояснення причин, у тому числі після отримання грошових коштів (п. 6.9. договору), однак таким правом не скористався.
Також апеляційним судом враховано, що кредитодавцем частково списано заборгованість позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 72900,00 грн.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що у справі, яка переглядається, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Розрахунок заборгованості сумнівів у апеляційного суду не викликає.
У матеріалах справи наявна інформація про переказ 15000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 ; призначення платежу: видача за договором № 1271-8064, 13.09.2023.
Також не спростовано, що банківська платіжна картка не належить ОСОБА_1 .
Будь-які інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Шелудько Оксаною Олександрівною залишити без задоволення.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2026 залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач       Шимків С.С.

Судді:        Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.