Справа № 576/280/26
Провадження № 2/576/369/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області
суддя	Усенко Л.М.	
секретар судового засідання	Бірюк О.І.	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу	№ 576/280/26	
за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит»	
до 	ОСОБА_1 	
про	стягнення заборгованості за кредитним договором 	
учасники справи та представники:	не викликались	

ВСТАНОВИВ:
06 лютого 2026 року ТОВ «КЛТ Кредит» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9561 від 19.04.2024 в розмірі 34 125 грн та судових витрат. Одночасно з поданням позову представник заявив клопотання про витребування доказів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2024 між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 9561, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 3 500 грн строком на 365 днів, 19.04.2025 шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50% від суми кредиту за кожен день користування (912,50% річних).
Відповідач, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого її заборгованість за кредитним договором становить 34 125 грн, а саме заборгованість за тілом кредиту – 3 500 грн, заборгованість за відсотками – 30 625 грн. 
Ухвалою судді Мазура С.А. від 26.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали для подання відзиву.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 03.04.2026 справу розподілено судді Усенко Л.М.
За місцем реєстрації відповідача засобами поштового зв`язку була направлена копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. 
Заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.
19.04.2024 між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9561 (а.с. 14-17). 
Згідно п. 1.1-1.4 розд. 1 договору сума кредиту становить 3 500 грн строком на 365 днів. Процента ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка – 912,50% користування кредитом. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15днів. 
Згідно п. 3.2-3.4 розд. 2 закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору. У випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених цих договором сторони погодили, що позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами з процентною ставкою 2,5% (річна процентна ставка становить 912,50%) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих позичальнику за цим договором (суми кредиту) за кожний день користування Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно зі ст. 625 ЦК України повідомляється позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника та сплачується позичальником одночасно із заборгованістю за кредитом, нарахованими процентами за фактичну кількість днів користування кредитом. 
Факт отримання коштів відповідачем підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 09.01.2026, із якої вбачається, що 19.04.2024 на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 було перераховано кредитні кошти в сумі 3 500 грн, призначення платежу: перерахування коштів за договором №9561 від 19.04.2024 на умовах фінансового кредиту, а також рухом коштів по картці відповідача (а.с. 26, 73-75).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 має непогашену заборгованість у загальному розмірі 34 125 грн (а.с. 27-34).
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 368 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору кошти своєчасно та в повному обсязі не вносила, станом на день подачі позову до суду борг за кредитним договором не повернула. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до розрахунку банку заборгованість за тілом кредиту становить 3 500 грн, заборгованість за відсотками – 30 625 грн, всього – 34 125 грн. 
Питання щодо розміру процентної ставки за договорами споживчого кредитування врегульовані положеннями Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023.
Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Отже, укладаючи 19.04.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор не мав права визначати фіксовану проценту ставку у розмірі 2,5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках за кредитним договором за процентною ставкою 1% за період з 19.04.2024 по 19.04.2025 з урахуванням сплати 1 312,50 грн 09.05.2024: 3 500 грн х 1 % : 100 % = 35 грн х 365 днів = 12 775 грн; 12 775 грн – 1 312,50 грн = 11462,50 грн
Таким чином, розмір заборгованості процентів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором 11 462,50 грн.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн (а.с. 1)
Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (14962,50 х 100 : 34125 = 43,84%), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1 167,19 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2662,40 х 43,84 : 100 = 1167,19).
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частини 4, 5 статті 137 ЦПК України).
Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір про надання юридичних послуг №16/09/2024 від 16.09.2025 (а.с. 48,49), акт приймання-передачі наданих послуг №57 від 03.11.2025 та витягом з реєстру №1 до цього акту. З наданих позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 10 000 грн.
Надаючи оцінку наданим стороною позивача доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та запереченням сторони відповідача щодо неспівмірності заявленого до стягнення розміру витрат на правову допомогу із складністю справи, суд враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Водночас, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В даному випадку, враховуючи характер виконаних адвокатом робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, а саме того, що дана справа є типовою та юридично не складною, підготовка позову не потребує значного часу, справа розглянута без присутності учасників, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат, понесених під час розгляду справи у розмірі 3 500 грн.
З урахуванням часткового задоволення позову 43,84 % з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1 534,40 грн витрат на професійну правничу допомогу (3500 х 43,84: 100 = 1534,40).
На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263 – 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» (03035, м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2, прим 04) до ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» заборгованість за кредитним договором № 9561 від 19.04.2024 року в розмірі 14 962,50 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту – 3 500 грн, заборгованості за відсотками – 11 462,50 грн. 
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 167,19 грн та 1 534,40 грн витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складене 11 травня 2026 року.

Суддя Л.М. Усенко