Справа № 446/2937/24

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янка-Бузька обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2024 за № 12024142280000126 за обвинуваченням
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого як внутрішньо переселена особа за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , в листопаді 2024, у невстановлений судом час, перебуваючи в смт. Добротвір Шептицького району Львівської області знайшов пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка є психотропною речовиною PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 2,7505 грам, що є великим розміром, яку в подальшому переніс за місцем свого проживання у приміщення житлової кімнати № НОМЕР_1 приміщення гуртожитку, що розташований в АДРЕСА_3 , де без мети збуту, для власного споживання, незаконно її зберігав до 16.11.2024, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання, виготовлення зберігання та перевезення наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що дійсно, в листопаді 2024 він приїхав у смт. Добротвір на роботу, де одного разу, перебуваючи на річці "Західний Буг", знайшов там пакет з психотропною речовиною, яку взяв для себе. Вказав, що він перебуває на обліку в лікаря нарколога, і речовину нікому не передавав, а зберігав для власного споживання.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, питання щодо речових доказів та процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення зберігання та перевезення наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, на утриманні якого малолітніх дітей чи осіб похилого віку немає, на обліку в психолога та наркологічному кабінеті не перебуває. А згідно долученої до матеріалів справи досудової доповіді, має високий рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Арешт накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта Волинського НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 3183,60 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого в користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 3183,60 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/103-24/15361-НЗПРАТ від 27.11.2024.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 у справі №451/1612/24 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КК України.
Речовий доказ, а саме чорний поліетиленовий пакет із речовиною, яку поміщено в спец. пакет №WAR1229684 - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок складено та підписано 04.05.2026.

Суддя           ОСОБА_1