Справа № 177/575/26
Провадження № 2-а/177/12/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

09 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Криворізький районний суд Дніпропетровської області
в складі:
головуючого судді Коваль Н.В.
за участю: 
секретаря судового засідання Андрійчук А.В.
представника позивача Перепелиці Л.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача – ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд поновити позивачу строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за справою про адміністративне правопорушення №R31691 від 23.08.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. Скасувати зазначену постанову та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Судові витрати по справі понесені позивачем покласти на відповідача. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 23 серпня 2025 року  ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно громадянина ОСОБА_1 винесена постанова №R31691 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
З вказаною постановою позивач не згоден та вважає, що вона є вона протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав. 
Вказує, що з 2012 року постійно проживає за межами України. При зверненні в Канаді до консульської установи з метою отримання послуг позивачу відмовлено в їх отриманні, в зв`язку з порушенням правил військового обліку на території України. 15.06.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про зняття з нього статусу «розшукується ТЦК» у додатку «Резерв +» та внесення до реєстру актуальної інформації про його статус. 21.06.2025 позивач отримав відповідь на свою заяву, відповідно до якої він не перебуває в розшуку та не значиться в реєстрі «Оберіг» як порушник військового обліку. Пізніше, він подав відповідну заяву в автоматизованому за стосунку «Дія» про визнання адміністративного правопорушення, що зумовлена перебуванням за кордоном та необхідністю отримання консульських послуг, однак повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував як за зареєстрованим місцем проживання, так і за адресою фактичного проживання. 
23.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову №R31691, в котрій зазначено, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ТЦК та СП. Зазначеною постановою на позивача накладено штраф у сумі 17000,00 гривень, частиною третьої постанови передбачено, що у разі сплати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу, постанова вважатиметеся виконаною. Штраф в розмірі 8500,00 грн. сплачено позивачем 24.08.2025 року.
Ухвалою судді від 27 лютого 2026 року адміністративний позов прийнятий до розгляду, вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та з ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 44-45).
24.03.2026 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволені позову. Як на підставу заперечень посилався на те, що ОСОБА_1 особисто звернувся з заявою, в якій він зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності відповідно до вимог ст. 279-9 КУпАП. 
25.03.2026 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Перепелиця Л.Л. надала до суду відповідь на відзив, в якому повідомила, що відповідач ігнорує вимоги чинного законодавства та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача – адвокат Перепелиця Л.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. 
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 № R31691 від 23.08.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (а.с. 14-15).
Зі змісту постанови, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до облікової картки не прибув за повісткою до ТЦК та СП. 
ОСОБА_1 потребуючи консульських послуг у наданні, яких йому відмовлено через наявність інформації про порушення військового обліку, ознайомившись з вимогами частиною третьої постанови, а саме, що у разі сплати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу, постанова вважатиметеся виконаною, 22.08.2025 подав заяву про згоду на притягнення до адміністративної відповідальності та 24.08.2025 сплатив штраф в розмірі 8500,00 грн., що становить 50% від суми штрафу.
Щодо поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд бере до уваги перебування позивача за кордоном, що об`єктивно потребувало додаткового часу для отримання правової допомоги, оформлення документів та подання позову. За таких обставин строк на звернення до суду підлягає поновленню.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.
В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т. ч. передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. За приписами абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний заявитися у зазначені у ній місце та строк.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови з огляду на таке.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R31691 від 23.08.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем зазначено те, що позивач не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважений орган зобов`язаний всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити факт вчинення правопорушення, вину особи, а також дослідити належні та допустимі докази на підтвердження таких обставин.
Разом із тим, судом встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів вручення позивачу повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та відповідачем не надано належних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт належного направлення позивачу повісток на адресу реєстрації або фактичного місця проживання.
Саме лише посилання в оскаржуваній постанові на те, що позивач «не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 », за відсутності належних доказів дотримання передбаченої законом процедури, не може вважатися достатнім та належним підтвердженням складу адміністративного правопорушення.
Крім того, відповідач посилався на наявність заяви позивача про визнання вини та розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до статті 279-9 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, має право подати заяву, в якій зазначає, що не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення до адміністративної відповідальності, просить розглянути справу за її відсутності.
Така заява має бути подана особисто у письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Разом із тим, матеріали справи не містять належної заяви позивача про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, згоду на притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи за його відсутності.
Відповідачем не надано суду відповідної заяви, оформленої у спосіб та порядку, передбаченому статтею 279-9 КУпАП.
Отже, доводи відповідача щодо визнання позивачем вини та надання ним згоди на розгляд справи за його відсутності належними доказами не підтверджені.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності свого рішення.
Однак відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність належних доказів події та складу адміністративного правопорушення у діях позивача, у зв`язку з чим постанова №31691 від 23.08.2025 підлягає скасуванню, а провадження у справі — закриттю.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 1064,96 грн, а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 210, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Скасувати постанову №R31691 від 23.08.2025, постановлену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 військовим комісаром ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , штрафу в сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривень 96 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваль