Справа №303/6099/25
 
2/303/2196/25
 
ряд. стат. звіту №38

 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
12 травня 2026 року          м. Мукачево

 
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді   Мирошниченка Ю.М.
з участю секретаря судових засідань  Лукач К.М.

розглянувши цивільну справу за позовом представника позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» - Романенко Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 01.02.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №496990 відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 16000 гривень. 28.08.2023 року згідно умов договору факторингу №2808-23 ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимог за кредитним договором №496990 від 01.02.2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс». В той же час, відповідачка ОСОБА_1 всупереч закону та умовам договору своїх зобов`язань перед позивачем не виконала, внаслідок чого за відповідачкою наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 15 014,62 гривень.
Представник позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. 
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до договору №496990 від 01.02.2021 року відповідачка ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Слон кредит» кредит у розмірі 20 000 гривень, строком на 365 днів, зі сплатою 85% річних.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, а саме не здійснювала виплату належних до сплати сум кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом. 
Таким чином, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором становить 15 014 гривень, з яких: 9521,19 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 5493,43 гривень – заборгованість по відсотках. 
Згідно договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року ТОВ «Діджи фінанс» відступило, а ТОВ «Слон кредит» прийняло право вимоги за кредитним договором №496990 від 01.02.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .
Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.
У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підставним, у зв`язку з чим його слід задовольнити.
Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 гривень сплаченого судового збору.
Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, з-поміж іншого належать витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025 року, копію додаткової угоди №496990 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги, детальний опис робіт виконаних адвокатом, з яких убачається, що вартість наданих адвокатом послуг становить 6000 гривень.
Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги. 
Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2018 р.) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;
У справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 р.) Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
У розглядувані справі відповідач жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів неспівмірності заявлених позивачкою витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надав. 
Тож підстави для зменшення зазначених витрат з мотивів їх неспівмірності відсутні. 
Керуючись ст.ст. 514, 526, 549-552, 1054 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №496990 від 01.02.2021 року у розмірі 15 014 (п`ятнадцять тисяч чотирнадцять) гривень 62 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» сплачену суму судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 07405, м.Бровари, вул.Київська, буд.243-А, а/с 897, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 12.05.2026 року.

Головуючий         Юрій Мирошниченко