Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 р. № 520/5973/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: 
1. Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною, через грубе порушення ст.ст. 3, 8, 17, 19, 21, 22, 58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, рішень Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів та зобов`язань, до яких приєдналася Україна, а також статей 43, 51, частин 1,4 ст.63, ст.64 Закону України №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та постанов" Кабінету Міністрів України №45 і №988, щодо відмови, ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії в разі втрати годувальника, згідно довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , за листопад 2019 року.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 новий перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника, за виключенням раніше виплачених сум, згідно довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області” про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2019 року.
В обґрунтування позову зазначено, бездіяльність відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії в разі втрати годувальника, згідно довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , за листопад 2019 року є протиправною та такою, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та отримана відповідачем через електронний кабінет, що підтверджується матеріалами справи.
Від відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській область та отримує пенсію в разі втрати годувальника, за померлого ОСОБА_2 , призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ) з 01.07.2025 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року по справі № 520/1599/24 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії згідно довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 18.09.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області", з 01.12.2019 р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, з 01 грудня 2019 року за виключенням раніше виплачених сум, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року. 
19.12.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з проханням провести перерахунок пенсії з урахуванням довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на листопад 2019 року. 
Відповідач листом від 07.01.2026 року № 1041-52395/П-02/8-2000/26 відмовив позивачу в перерахунку пенсії за довідкою 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року зазначивши зокрема, що на виконання рішення суду від 01.04.2024 року по справі № 520/1599/24 головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.12.2019 року згідно довідки про розмір грошового забезпечення №33/41-2862 від 29.07.2021 року. Оскільки ОСОБА_1 не була стороною в судовому процесі по рішенню суду, пенсію в разі втрати годувальника призначено відповідно до чинного законодавства. 
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду. 
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне. 
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, та деяких інших осіб, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), згідно якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
За змістом ст.29 Закону України №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Положенням ч.ч. 1, 2 ст.30 Закону України №2262-ХІІ встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах, зокрема, сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї (п. "б" ч.1 ст.36 Закону №2262-ХІІ).
Згідно зі ст.37 Закону №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Із викладеного слідує, що Законом №2262-ХІІ врегульований розмір пенсії в разі втрати годувальника, а саме 30 відсотків заробітної плати загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. При цьому закріплено, що такий розмір не може бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В даному випадку процентне співвідношення визначається відповідно до грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, з якої був звільнений годувальник, для чого враховуються довідки про розмір грошового забезпечення, наявні в матеріалах справи, які застосовувалися (або мали б застосовуватися) для визначення розміру пенсії безпосередньо самого померлого військовослужбовця - годувальника.
Як вже було встановлено вище, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року по справі № 520/1599/24 зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, з 01 грудня 2019 року за виключенням раніше виплачених сум, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року.
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , з 01.07.2025 року ОСОБА_1 , призначено пенсію в разі втрати годувальника, виходячи із грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , визначеного в іншому розмірі (меншому), ніж той, що вказаний у довідці 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року.
Такі дії відповідача є протиправними, вказана довідка про грошове забезпечення ОСОБА_2 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року, видана з урахування висновків Верховного Суду у зразкові справі №160/8324/19, в якій вказані як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, а тому саме з урахування розміру грошового забезпечення, вказаного у цій довідці, повинен був обраховуватися розмір пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 .
Отже, ГУ ПФУ в Харківській області призначено позивачці пенсію в разі втрати годувальника, виходячи з грошового забезпечення, що не відповідає грошовому забезпеченню померлого годувальника, тобто, всупереч вимогам ст.30 Закону України №2262-ХІІ. 
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що в даному випадку наявна саме протиправна бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року. 
У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.07.2025 року перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що після перерахунку пенсії позивача з 01.07.2025 року на підставі довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, не буде здійснено виплату позивачу перерахованої пенсії.
Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, а права позивача не є порушеними.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.07.2025 року перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки 100/21937 (вих. №33/41-2862) від 29.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Спірідонов М.О.