ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року	справа № 380/7728/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 12.03.2026 р. № 133850022730 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 25.12.2025, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 12.06.1992, з 01.09.1993 по 30.06.1994 та до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 18.07.1994 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернулася до Головного управління у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. За результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Одеській області (далі – Відповідач) винесено рішення від 12.03.2026 № 133850022730, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з причин відсутності необхідного страхового стажу та пільгового стажу. У своєму рішенні відповідач зазначив, що до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_1 від 30.06.1994, оскільки відсутня дата вступу та закінчення навчання. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 18.07.1994 по 28.03.2001, з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016 згідно довідки від 26.01.2026 №7, оскільки довідка не відповідає вимогам Додатку 5 до Порядку. Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 28.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначає, що 04.03.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №133850022730 від 12.03.2026 року Позивачу. було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наступних підстав. Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Список № 2) становить 55 років.? Вік заявника 55 років. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Список № 2)? ? становить 30 років. Страховий стаж заявника становить 28 років 11 днів. Пільговий стаж за Списком № 2 заявника відсутній. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано:- період навчання згідно диплома НОМЕР_1 від 30.06.1994, оскільки відсутня дата вступу та закінчення навчання, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано:- періоди роботи з 18.07.1994 по 28.03.2001, з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016 згідно довідки від 26.01.2026 № 7, оскільки довідка не відповідає Додатку 5 до Порядку, а саме: відсутня довіреність, що уповноважує в. о. голови правління на право підписання довідок, відсутній підпис головного бухгалтера, а також в довідці не зазначено постанову Кабінету Міністрів України, яка була чинною на період роботи заявника. На підставі викладеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 133850022730 від 12.03.2026 року (далі — Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за відсутності необхідного страхового стажу — 30 років та пільгового стажу — 12 років 06 місяців. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату з 25.12.2033. Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає оскаржуване рішення правомірним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
04.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії разом з документами було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.03.2026 №133850022730 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Вік заявника 55 років.
Страховий стаж заявника становить 28 років 11 днів.
Пільговий стаж за Списком №2 заявника відсутній.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
до страхового стажу не зараховано:
період навчання згідно диплома НОМЕР_1 від 30.06.1994, Оскільки відсутня дата вступу та закінчення навчання.
до пільгового стажу не зараховано:
періоди роботи з 18.07.1994 по 28.03.2001, з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016 згідно довідки від 26.01.2026 №7, оскільки довідка не відповідає Додатку 5 до Порядку, а саме: відсутня довіреність, що уповноважує в.о. голови правління на право підписання довідок, відсутній підпис головного бухгалтера, а також в довідці не зазначено постанову Кабінету Міністрів України, яка була чинною на період роботи заявника.
Позивач вважає вказане рішення протиправним і таким, що порушує його права, внаслідок чого звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи цей спір, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до п. “б” ст. 13 Закону № 1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1 та №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Також, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботі особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтверджень документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.07.1994, позивач у спірний пільговий період:
18.07.1994 – прийнятий на посаду майстра на будівництві магістральних трубопроводів;
01.03.2001 – переведений на посаду виконавця робіт;
01.10.2004 – переведений на посаду начальника дільниці №1;
01.10.2008 – переведений на посаду виконавця робіт дільниці №1.
Зараз продовжує працювати.
Згідно Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.01.2026 №7, виданої Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління №24», позивач працював: з 18.07.1994 по 28.03.2001 на посаді майстра будівельних та монтажних робіт (наказ №85\к від 18.07.1994), з 01.03.2001 по 30.09.2004 на посаді виконавця робіт (наказ №3\к від 01.03.2001) та з 01.08.2008 по 24.06.2016 на посаді виконавця робіт (наказ №114\к від 01.08.2008).
Майстром будівельних та монтажних робіт, виконавцем робіт працював постійно, повний робочий день, повну робочу неділю, виконував роботу по монтажу стальних конструкцій на будівництві компресорних станцій, нових будівель та споруд. Будівництвом сільськогосподарських об`єктів і ремонтом споруд не займався. Працював майстром виконавцем робіт без сумісництва інших професій, користувався додатковою відпусткою як працюючий зі шкідливими умовами праці.
Робота позивача у ПАТ «Спеціалізоване монтажне управління №24» у період з 18.07.1994 по 28.02.2001 майстром будівельних та монтажних робіт, а також з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2006 по 24.06.2015 виконавцем робіт, передбачена за Списком № 2 (Розділ XXVII Будівництвом, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів; б) Керівники і спеціалісти; 22900006 – 23419 Майстри будівель і монтажних робіт; 22900006 – 23441 Виконавці робіт).
Разом з тим, вищевказані дані підтверджуються записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 24.07.1994.
Суд зауважує, що спору між сторонами щодо неналежних записів у трудовій книжці немає.
Враховуючи наявні у законодавстві положення та докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що трудова книжка та надані позивачем копії документів про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів в ній містять всі необхідні записи для вирішення питання про зарахування оскаржуваних періодів до пільгового стажу за Списком №2.
Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637).
За приписами п.п. 1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, право особи на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.
У суду відсутні сумніви щодо достовірності відомостей, зазначених у цих довідках. Відповідачем вказані відомості не спростовані.
За таких обставин, підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2 періоди роботи з 18.07.1994 по 28.03.2001, з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.07.1994 довідки №7 від 26.01.2026, виданої Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління №24».
Щодо зобов`язання зарахувати період навчання згідно диплому НОМЕР_1 від 30.06.1994, суд виходив з наступного.
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.
Відповідно до ст. 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (пункт 8 Порядку №637).
Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що відсутня дата вступу та закінчення навчання.
Згідно диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1994, рішенням державної екзаменаційної комісії від 14.06.1994, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженер-механік.
Позивачем надано архівну довідку від 02.04.2026 №68-43-485, видану Національним університетом «Львівська політехніка», згідно якої: 
з 01 вересня 1988 року /наказ № 1907-4-1 О вiд 04 серпня 1988 року/ зарахований студентом денної форми за спецiальнiстю «Обладнання та технологiя зварювального виробництва»; 
12 червня 1992 року /наказ № 1158-4-10 вiд 12 червня 1992 року/ вiдрахований з iнституту за академiчну неуспiшнiсть; 
01 вересня 1993 року /наказ No 1742-4-1 О вiд 05 серпия 1993 року/ зарахований студентом четвертого курсу денної форми; 
30 червня 1994 року /наказ No 1452-4-1 О вiд 30 червня 1994 року/ вiдрахований з iнституту у зв`язку iз закiнченням теоретичного курсу навчання та видано йому диплом спецiалiста ЛВ № 012462 реестрацiйний № 1502 з присвоєнням квалiфiкацiї iнженер-механiк.
Суд відзначає, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, а неналежний порядок ведення та заповнення документації не з вини заявника не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах. Позивач не відповідає за правильність заповнення диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1994, оскільки заповнення такого документа повинен контролювати університет, що його видавали.
Отже суд вважає необхідним зарахувати до страхового стажу період навчання позивача згідно диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1994.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Оскільки на момент звернення до пенсійного органу позивачка досяг віку, визначеного п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (на момент звернення до пенсійного органу позивачу виповнилося 55 років), має загального страхового стажу не менше 30 років, пільгового страхового стажу на посадах за Списком №2 не менше 12 років 6 місяців, отже має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 25.12.2025, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
-інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.
На підставі викладеного, суд вважає, що позов позивача у розглянутій частині задоволенню не підлягає. Натомість з метою захисту прав позивача належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 04.03.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків суду в даній справі.
За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №133850022730 від 12.03.2026 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 12.06.1992 згідно диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1994, зарахувати до пільгового стажу періоди роботи 18.07.1994 по 28.03.2001, з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.07.1994 довідки №7 від 26.01.2026, виданої Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління №24» та повторно розглянути заяву позивача від 04.03.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків суду в даній справі.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Оскільки судом задоволено основну позовну вимогу позивачки, то підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивачки судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257-258, 293, 295, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.03.2026 №133850022730 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період навчання з 01.09.1988 по 12.06.1992 згідно диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.1994.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком №2 періоди роботи 18.07.1994 по 28.03.2001, з 01.03.2001 по 30.09.2004 та з 01.08.2008 по 24.06.2016 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.07.1994 та довідки №7 від 26.01.2026, виданої Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване монтажне управління №24».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 04.03.2026, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ЄДРПОУ: 20987385) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір на суму 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна