справа № 619/1833/26
провадження № 2-о/619/86/26

РІШЕННЯ
іменем України
29 червня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області	
у складі	головуючого – судді	Болибока Є.А.	
за участю 	секретаря судового засідання	Ломанової І.А.	

Справа № 619/1833/26
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
заявник: ОСОБА_1 ; 
заінтересована особа: Солоницівська селищна рада, 
розглянув заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.
Стислий виклад позиції сторін.
23 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій після її уточнення просила встановити факт її проживання в АДРЕСА_1 , з 2021 року і по теперішній час, в тому числі під час життя і після смерті батька – ОСОБА_2 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову зазначила, що у 1984 році її батько ОСОБА_2 , після перенесеного інсульту був паралізований. Після перенесеної хвороби він не міг самостійно пересуватись, а її рідний брат, ОСОБА_3 , проживав окремо, та має свій власний будинок на праві власності в АДРЕСА_2 . Мати ОСОБА_4 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я батька постійно надавати допомогу батькові, її чоловік відмовився переїжджати в смт Пересічне, тому вона разом з малолітніми дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у 2001 році переїхала в смт Пересічне. Брат ОСОБА_7 підтримав її в намірі переїхати до смт Пересічне і пообіцяв відмовитись від спадку їхніх батьків на її користь. У 2002 році її сім`я розпалась остаточно і в листопаді 2002 року вона отримала в РАГС свідоцтво про розірвання шлюбу з чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_2 помер. На момент смерті батька з 01 січня 2004 року набув чинності Цивільний Кодекс України. Даний Цивільний Кодекс регулює спадкові відносини щодо прийняття спадку батька, бо редакція Цивільного Кодексу від 1963 року, у зв`язку з прийняттям Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року основні положення якого набули чинності з 01 січня 2004 року, вже втратила силу. Документи на самовільно збудований будинок вони з матір`ю закінчували оформляти вже вдвох після смерті батька, а потім і матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері вона звернулась до Дергачівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом І черги. ОСОБА_8 звернувся з заявою про відмову від спадку батьків. Після смерті батька ОСОБА_2 вона з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, тому як документи на самовільно побудований будинок не були остаточно оформлені. У зв`язку з цим, після смерті матері вона не оформлювала на себе спадок після смерті батька. 11 червня 2025 року вона оформила спадщину після смерті матері, яка складається з частини будинку ( частина будинку сумісно збудованої, та  частина спадок матері після смерті батька). У зв`язку з тим, що на момент смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , половина будинку є відкритою долею спадщини, на яку вона має право на   частину будинку в порядку спадкування за законом І черги після смерті батька, тому як на момент смерті батька вона проживала з дітьми в його будинку і з 2001 року здійснювала за ним повний догляд. В будинку батьків в АДРЕСА_1 , вона проживає з 2001 року і по теперішній час без реєстрації, тому змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту її проживання в будинку батька в судовому порядку.
Представник Солоницівської селищної ради Литвинов А.О. подав до суду заяву, в якій просить вирішити справу на розсуд суду.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
27 березня 2027 року було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 11 год 00 хв 07 травня 2026 року.
07 травня 2026 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 28.05.2026.
08 травня 2026 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену заяву.
08 травня 2026 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про витребування доказів.
11 травня 2026 року ухвалою суду витребувано докази.
25 травня 2026 року на виконання ухвали суду від 11.05.2026 в.о. завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєва О. повідомила, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилась, заповітів від імені ОСОБА_2 , посвідчено Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області, не було. Також повідомлено, що згідно інформаційної довідки про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, було виявлено наявність заповітів, які співпадають з іменем ОСОБА_2 (рос мовою ОСОБА_9 ), посвідчений Попаснянською державною нотаріальною конторою Луганської області 21.03.1991,зареєстрованого у реєстрі 3 1-432, але невідома дата народження та місце проживання заповідача.
28 травня 2026 року судове засідання відкладено на 11 год 30 хв 18.06.2026. 
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Клімов М.П. підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити.
У судове засідання представник заінтересованої особи Солоницівської селищної ради Литвинов А.О. не з`явився, у поданій через систему «Електронний суд» заяві просить справу розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи, вирішити справу просить на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 05.02.1958 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , актовий запис № 4, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_11 .
З огляду на Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 від 19.10.1966 ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є - батько ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_4 .
Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_3 від 20.11.2002, шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20.11.2002 зроблено запис № 261. Прізвище громадянки після розірвання шлюбу: ОСОБА_14 .
Згідно зі Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 від 27.08.2004, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 64 років. 
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 23.04.1997 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 
Мотиви суду.
Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4  померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заявник посилається на те, що на момент смерті батька вона проживала з дітьми в його будинку в АДРЕСА_1 , і з 2001 року здійснювала за ним повний догляд. В цьому будинку вона проживає і по теперішній час без реєстрації.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Тобто, на момент смерті ОСОБА_2 разом з померлим проживала без реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , де і проживає по теперішній час.
У судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які є сусідами, також підтвердили факт проживання ОСОБА_1 у будинку свого батька ОСОБА_2 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою:  АДРЕСА_1 , з 2001 року та проживає по теперішній час. Пояснили, що ОСОБА_1 доглядала за батьками та їх похоронила. З будинку нікуди не виїжджала. 
Отже, судом достовірно установлено, що ОСОБА_1 проживала у будинку батьків за адресою: АДРЕСА_1 , з 2001 року і по теперішній час, в тому числі під час життя і після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 244, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , з 2021 року і по теперішній час, в тому числі під час життя і після смерті батька – ОСОБА_2 , який помер   ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
заінтересована особа: Солоницівська селищна рада, місце знаходження: Харківська область, Харківський район, с-ще Солоницівка, вул. Визволителів, буд. 6, ідентифікаційний код 04398821.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Суддя  Є. А. Болибок