ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16717/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ксензюк А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмову щодо не проведення перерахунку та виплати одноразової компенсації як дружині, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть якої пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із положень ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону N 2532-XII від 01.07.1992 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 60 мінімальних заробітних плат на момент виплати; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації як дружині, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть якої пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із положень ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону N 2532-XII від 01.07.1992 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 60 мінімальних заробітних плат на момент виплати.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є вдовою пенсіонера ОВС України – ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2-а категорія), інваліда 2-ої групи внаслідок війни та на даний час отримує пенсію по втраті годувальника, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 18.11.2021, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №118 від 02.07.2024 встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідач в липні 2025 року здійснив виплату одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 7586 грн, відповідно до постанови №760, що не відповідає ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону №2532-XII від 01.07.1992 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
26.08.2025 позивач звернулась до відповідача із заявою , в якій просила виплатити одноразову компенсацію як дружині учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, смерть якого пов`язана з роботами по такій ліквідації, виходячи із розміру 60 мінімальних заробітних плат. 
Однак, відповідач листом від 22.09.2025 відмовив у задоволенні заяви, оскільки виплата одноразової компенсації була виплачена в розмірі 7586 грн. 
На думку позивача, саме остаточний висновок про причину смерті годувальника є підставою для виплати одноразової компенсації, передбаченої статтею 48 Закону №796-ХІІ.
Ухвалою судді від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 30.01.2026 представник відповідача проти позову заперечив з наступних підстав.
Вказав, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.06.2025 №695 «Деякі питання надання окремих видів державної соціальної допомоги Пенсійним фондом України» від 23.06.2025 №766 «Про реалізацію експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких соціальних допомог» та від 25.06.2025 №765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України» функції щодо призначення та виплати окремих видів державної соціальної допомоги, соціальних стипендій, які раніше призначалися та виплачувалися органами соціального захисту населення з 01.07.2025 передано Пенсійному фонду України.
Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву та третьою особою пояснень у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 з 08.05.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та з 02.12.2021 отримує пенсію в разі втрати годувальника по лінії Міністерства внутрішніх справ України відповідно до Закону №2262-ХІІ, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача та довідкою пенсійного органу .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 18.11.2021, чоловік позивачки – ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з травмою, отриманою при виконанні службових обов`язків, що слідує з довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН №0111235 від 17.01.2013.
Крім того, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Волинською ОДА 29.12.1992, ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2).
Згідно з довідкою про причину смерті від 15.11.2021 причиною смерті ОСОБА_2 зазначено: ІХС: атероскларотичний кардіосклероз. Тромбоемболія легеневої артерії .
При цьому відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №118 від 02.07.2024 захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідач в липні 2025 року здійснив виплату одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 7586 грн, відповідно до постанови №760, що не відповідає ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону N 2532-XII від 01.07.1992 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
26.08.2025 позивач звернулась до відповідача із заявою , в якій просила виплатити одноразову компенсацію як дружині учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, смерть якого пов`язана з роботами по такій ліквідації, виходячи із розміру 60 мінімальних заробітних плат. 
Однак, відповідач листом від 22.09.2025 відмовив у задоволенні заяви, оскільки виплата одноразової компенсації була виплачена в розмірі 7586 грн. 
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 1 Закону №796-ХІІ установлено, що цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Розділом VІІІ Закону №796-ХІІ передбачено пенсії і компенсації особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.
Зокрема, статтею 48 Закону №796-ХІІ встановлені компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім`ям у зв`язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення.
Згідно з частиною першою означеної статті Закону №796-ХІІ одноразова компенсація виплачується, в тому числі, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Відповідно до частини третьої статті 48 Закону №796-ХІІ компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Так, в силу вимог пункту 1 Порядку №760 цей Порядок регулює питання здійснення виплати передбачених статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян.
Згідно з пунктом 2 Порядку №760 одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку виплата одноразової компенсації здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики, поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.
Заяви з необхідними документами для виплати одноразової компенсації приймаються від громадян уповноваженими органами.
Водночас, як передбачає пункт 7 Порядку №760, одноразова компенсація у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.
Належність до непрацездатних осіб та членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, визначається згідно із статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Виплата одноразової компенсації здійснюється на підставі:
свідоцтва про смерть;
документа, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, складення ядерних зарядів та здійснення на них регламентних робіт, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
свідоцтва про шлюб;
експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє в системі МВС, СБУ чи Міноборони.
Аналізуючи вищенаведені норми законодавчих актів, слід дійти висновку, що право на виплату одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, мають дружина чи чоловік в разі, коли вони не одружилися вдруге, та за умови надання відповідних підтверджуючих документів, в тому числі експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку смерті з дією шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на момент смерті свого чоловіка отримувала пенсію за віком, отже за правилами статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відноситься до непрацездатних членів сім`ї, які були на утриманні померлого годувальника.
Виданий Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України експертний висновок №118 від 02.07.2024 підтверджує, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
При цьому за життя годувальнику видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2).
Отже, за встановлених обставин справи суд зазначає, що позивач відповідно до вимог статті 48 Закону №796-ХІІ має право на одноразову компенсацію у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, як дружина, яка не одружилася вдруге.
Суд враховує, що в шестимісячний період, визначений пунктом 3 Порядку №760, позивач не могла з об`єктивних причин звернутись до ГУ ПФУ із заявою щодо виплати одноразової компенсації, оскільки відповідний експертний висновок міжвідомчої експертної комісії про підтвердження причини смерті годувальника з наслідками аварії на ЧАЕС на той момент був відсутній.
Суд зазначає, що хоча Порядок №760 обмежує строк звернення заінтересованої особи із заявою про виплату одноразової компенсації шістьма місяцями з дня смерті годувальника, проте пропуск вказаного строку не може обмежувати право громадян, яким встановлені відповідні компенсації та пільги Законом №796-ХІІ, на їх отримання. 
На переконання суду, відмова відповідача у виплаті одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, порушує соціальні права позивача.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, визначеним статтею 2 КАС України, які зобов`язують у правовій державі суб`єкт владних повноважень діяти, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною відмову відповідача у виплаті ОСОБА_1 одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , відповідно до статті 48 Закону №796-ХІІ, одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати згідно статті 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової компенсації як дружині, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть якої пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із положень ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону №2532-XII від 01.07.1992 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 60 мінімальних заробітних плат на момент виплати
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової компенсації як дружині, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть якої пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із положень ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону №2532-XII від 01.07.1992 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 60 мінімальних заробітних плат на момент виплати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, код ЄДРПОУ 13358826).

Суддя А. Я. Ксензюк