справа № 489/1604/26  провадження №2/489/1510/26

РІШЕННЯ
Іменем України

11 травня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (далі – ТОВ «Іннова-Нова») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У лютому 2026 року ТОВ «Іннова-Нова» через систему «Електронний суд» звернулося суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 23892,00 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 25.06.2025 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі – ТОВ «Іннова Фінанс» («Іннова-Нова») у електронній формі був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № 8635420625, відповідно до умов якого відповідач отримав позику у сумі 5000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки 1 % в день та зниженої процентної ставки 0,87 % в день, які застосовуються у порядку визначеному договором.
Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань на дату підготовки позову утворилася заборгованість в розмірі 23892,00 грн., яка складається із 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8892,00 грн. за процентами, 10000,00 грн. неустойки.
Вказану заборгованість позивач просить стягнути в судовому порядку, а також витрати понесені на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 02.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ «Універсал Банк» докази належності відповідачі платіжної картки НОМЕР_1 та інформацію про пух коштів по картковому рахунку.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, 23.06.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 8635420625, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки 1% в день та зниженої процентної ставки 0,87 % в день, які застосовуються у порядку визначеному договором та періодичністю платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (пункти 2.3 – 2.6). 
Відповідно до пункту 2.1 договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника, здійснюється при вході в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електрону комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч. через месенджери).
Пунктом 3.1 договору узгоджено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_2 .
Згідно підпункту 5.1.11 пункту 5.1 кредитного договору Товариство має право достроково вимагати повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених пунктом 6.4 Договору (у разі затримки позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць.
Договір, разом із додатком № 1 до нього – Графіком платежів, підписано відповідачем 23.06.2025 за допомогою електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора «3716».
До укладення кредитного договору відповідач ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту.
Успішне перерахування відповідачу, відповідно до укладеного договору, грошових коштів в розмірі 5000,00 грн. на номер картки  НОМЕР_3 повивач підтвердив квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» до платіжного інструкції № 20262-1354-229395135, дата операції 23.06.2025. 
Зарахування кредитних коштів на рахунок відкритий на ім`я відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в АТ «Універсал Банк»», підтверджується відповіддю вказаного Банку від 20.04.2026 № БТ/Е-15288 та доданою до нього випискою по рахунку за період з 23.06.2025 по 23.07.2025.
Розрахунком заборгованості по договору № 8635420625 від 23.06.2025 позивач підтвердив, що станом на 21.01.2026 заборгованість позичальника ОСОБА_1 становить 23892,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8892,00 грн. за процентами, 10000,00 грн. неустойки.
Нарахування процентів позивачем здійснено по 21.01.2026. 
Згідно розрахунку відповідач здійснив лише раз погашення заборгованості 23.07.2025 на суму 2250,00 грн. 
Зміна найменування ТОВ «Іннова Фінанс» на ТОВ «Іннова-Нова» підтверджується рішенням Єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» від 05.09.2025 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.09.2025.

Правове обґрунтування та мотиви суду. 
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин третьої – шостої, восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання грошових коштів в кредит та отримав 5000,00 грн., які були зараховані на вказану ним платіжну картку, із строком користування 360 днів із сплатою процентів за ставкою, обумовленою сторонами договору, які зобов`язався сплачувати щомісячно. 
Проте грошові зобов`язання відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 21.01.2026 утворилася заборгованість, яку поросить стягнути позивач достроково, скориставшись правом передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України.
Надаючи оцінку правильності нарахування заборгованості суд погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості за процентами, які розраховані з дотриманням вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та комісії, нарахування якої відповідає Закону України «Про споживче кредитування», який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача неустойки в розмірі 10000,00 грн., так як відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи встановлені обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 13892,00 грн., яка складається із 5000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 8892,00 грн. процентів. У стягнення неустойки слід відмовити, так як від її сплати відповідач звільнений в силу закону. 
У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1547,91 грн. (2662,40 х 58,14%) 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 8635420625 від 23.06.2025 в загальному розмірі 13892,00 грн. (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні 00 коп.) та судовий збір в сумі 1547,91 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок сім гривень 91 коп.).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», код ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження: м. Київ, вул. Верхній Вал,10, поверх 2,офіс 5;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 11.05.2026.

Суддя І.В.Коваленко