Справа № 304/440/26 Провадження № 3/304/296/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	25 червня 2026 року 	м. Перечин	

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю., прокурора – Маханця В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли із Закарпатського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , звільненої з посади секретаря судового засідання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, помічника заступника голови Ужгородського міськрайонного суду, громадянки України, 

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду секретаря судового засідання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а отже будучи відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, при звільненні згідно з наказом від 18 листопада 2025 року № 582/02-08 за угодою сторін, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, опублікувавши таку на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 08 січня 2026 року, тобто після встановленого цим Законом тридцятиденного періоду декларування.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та пояснила, що коли звільнилася з посади секретаря судового засідання, то відразу розпочала працювати в іншого судді помічником, а через великий обсяг роботи, випустила з уваги необхідність подання декларації при звільненні. Коли їй повідомили з відділу кадрів про такі обставини, тоді відразу заповнила та надіслала декларацію до реєстру. 
Прокурор Маханець В.В. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки така порушила обов`язок декларування при звільненні до 20 грудня 2025 року та подала декларацію лише 08 січня цього року. Вважав можливим призначити стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру санкції частини статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 . Попередньо подавав висновок у порядку ст. 250 КУпАП, п. п. 4.1. Наказу Офісу Генерального прокурора від 18.11.2021 № 365. 
Суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, прийшов до такого висновку. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).
Суд встановив, що за наказом керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2025 року № 25/02-08 «Про призначення на посаду державної служби ОСОБА_1 » днем 17 січня 2025 року ОСОБА_1 було призначено на вакантну посаду секретаря судового засідання, строково, на період дії воєнного стану та до дня визначення переможця конкурсу на відповідну посаду після припинення чи скасування воєнного стану, як таку, що пройшла співбесіду (а. с. 19, 20-21, 23-25, 26).
Наказом керівника апарату цього ж суду від 18 листопада 2025 року № 582/02-08 «Про звільнення з державної служби ОСОБА_1 » останню звільнено із займаної посади секретаря судового засідання, за угодою сторін, днем 19 листопада 2025 року (а. с. 22).
Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
При цьому з наявної у матеріалах протоколу особової картки державного службовця № 141/02-19 видно, що одночасно з прийняттям на посаду державної служби, ОСОБА_1 була ознайомлена, в тому числі з вимогами й обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про запобігання корупції», які зобов`язалась дотримуватися (а. с. 20-21). 
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність особи за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Отже ОСОБА_1 , будучи днем 19 листопада 2025 року звільнена з посади державної служби, була зобов`язана до 00.00 год 20 грудня 2025 року подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Однак з інформації, що міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції – Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування – за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) за період 01.04.2025 – 20.11.2025 лише 08 січня 2026 року, 16.41 год (а. с. 28-33).
Отже, окрім повного визнання ОСОБА_1 свої вини, така стверджується протоколом № 162 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24 лютого 2026 року, інформацією, що міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції – Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та повідомленням начальника відділу управління персоналом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Р.Микуланинця Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 08.01.2026 № 01; копіями наказів керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2025 року № 25/02-08 та від 18 листопада 2025 року № 582/02-08; копіями посадової інструкції державного службовця, затвердженою керівником апарату суду Е.Сочка від 22.09.2023, з якою ОСОБА_1 була ознайомлена, та особової картки державного службовця № 141/02-19; а також рапортом о/у 1-го сектору УСР в Закарпатській області ДСР НПУ Ю.Мевші від 11 лютого 2026 року про факт можливого порушення Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 . 
Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-16 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.
З урахуванням обставин справи та особи ОСОБА_1 , яка вину визнала, щиро розкаялася, є молодою за віком та раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, а також позиції прокурора у судовому засіданні, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано її дії, що буде достатньою і необхідною мірою стягнення для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення нею нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2026 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» складає 665,60 грн. 
Керуючись ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк звернення постанови для виконання – три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

  	Суддя:	Ганько І. І.