Справа № 143/272/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року   м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого – судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, -
встановив:

короткий зміст позовних вимог.

13.03.2026 до суду звернулася позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, у якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 право власності на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який був власником частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Спадщину після його смерті згідно зі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном прийняли позивач та відповідач. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При зверненні позивача до нотаріальної контори у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа.
Право власності на іншу частку житлового будинку, господарських будівель та споруд зареєстровано за ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_7 , оформила право власності на житловий будинок за номером АДРЕСА_2 , однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку житлового будинку за АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, а спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , за життя не оформивши право власності на спадкове майно. Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка зазначена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
У зв`язку із викладеним, позивач не може у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звертатись до суду і просити захистити її невизнане право у заявлений спосіб.

Рух справи, позиція суду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2026 справу передано на розгляд судді Сичу С.М. (а.с. 35), який подав заяву про самовідвід судді, що була задоволена ухвалою суду від 23.03.2026 (а.с. 37).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026 справу передано на розгляд судді Бойку А.В. (а.с. 38), який подав заяву про самовідвід судді, що була задоволена ухвалою суду від 30.03.2026 (а.с. 40-41).
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 42).
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.04.2026 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 29.04.2026, витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори інформацію зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 44). 
14.04.2026з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №431/2017, що заведена після смерті ОСОБА_5 (а.с. 52-57) та повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 49).
Позивач у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 31).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася також, через канцелярію суду подала заяву розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с. 58). 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася також, через канцелярію суду подала заяву розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с. 59). 
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. 
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини справи.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.08.2025, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Після його смерті спадщину, згідно зі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом вступу у фактичне управління та володіння її спадковим майном, прийняли позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 та дружина спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.2017 (а.с. 11).
Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.11.1961 (а.с. 9). 
ОСОБА_4 був власником частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.1963 (а.с. 26, на звороті- 27). Рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради народних депутатів №18 від 21.02.96 «Про перейменування вулиць м. Погребище» вулицю Дзержинського переіменовано на вулицю Мудрова (а.с. 28).
Із відповіді завідувача погребищенської державної нотаріальної контори Швеця О.В. від 07.04.2026 №156/01-16 слідує, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 49).
Із матеріалів спадкової справи №431/2017 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що спадщину після її смерті прийняли позивач та відповідавчи шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с. 53). 
З інформаційного листа №25/01-16, що виданий 27.01.2026 завідувачем Погребищенської державної нотаріальної контори О.В.Швецем вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено через відсутність правоустановчих документів та рекомендовано звернутися до Погребищенського районного суду Вінницької області для визнання права власності на вказане майно (а.с. 20). 
Право власності на іншу частку житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою Липовецького ВП КП «ВООБТІ»№303 від 01.09.2025 (а.с. 13). ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 14). Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_7 , оформила право власності на житловий будинок за номером АДРЕСА_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом, а.с. 15). 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 16), а спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , а.с. 18), за життя не оформивши право власності на спадкове майно. Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка зазначена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 позивачем виготовлений 01.09.2025 (а.с. 21-23).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.
Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України).
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем.
Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.
Оскільки спадщина відкрилася раніше 1 січня 2004 року, відносини спадкування регулюються чинним на той час законодавством, зокрема, ЦК Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР).
Згідно з ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.
Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, 2004 року.
Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_4 свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.
Матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після його смерті за законом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Позивач також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 звернувшись із заявою до нотаріальної контори. 
Статтею 560 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину.
З досліджених судом обставин справи убачається, що позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 відмовлено.
За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті батька є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.
Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на частку житлового будинку неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Розподіл судових витрат між сторонами.

На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області на користь позивача не вбачається.
Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, 

ухвалив:

прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку позначеного літерою «А», загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранди позначеної літерою «а-1», веранди позначеної літерою «а-3», погреба позначеного «п/а-1», погреба позначеного «п/а-3», ганку, ганку, сарая позначеного «а-2», сарая позначеного літерою «В», літньої кухні позначеної літерою «Ж», сарая-вбиральні позначеного літерою «З», колодязя інжен.мереж позначеного за номером 4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Суддя