ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/11256/25 пров. № А/857/45696/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Качмара В.Я., Матковської З.М,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року (головуюча суддя: Качур Р.П., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 04.06.2025, звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 250 та 70 кратним розміром прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року в розмірі 620 250,00 грн;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (із захистом Батьківщини), відповідно до вимог Закону № 2011-XII та Порядку № 975 від 25.12.2013, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, з урахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 620 250,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 380/10636/23 визнано протиправним та скасовано пункт 5 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги від 10.02.2023 № 2/в та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з участю у бойових діях при виконанні обов`язків військової служби. Зазначає, що 25.03.2025 позивач звернувся із заявою до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, щодо нарахування та доплати йому 446 580 гривень у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з участю у бойових діях при виконанні обов`язків військової служби, згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024. Зазначив, що 22.04.2025 за № 220/13/Вих38Г/6176 позивач отримав відповідь на заяву, щодо доплати йому одноразової грошової допомоги в якій вказано, що відповідно до поданих документів та з врахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 380/10636/23 прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги в 70- кратному прожитковому мінімуму в сумі 173670,00 гривень, а не в 250-кратному розмірі, який діяв на той момент в сумі 620250,00 грн. Позивач вважає, що дії відповідача, щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з участю у бойових діях при виконанні обов`язків військової служби протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, тому звернувся до суду із цим позовом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції не позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України; в період з 24.08.2014 по 25.09.2015, з 24.08.2014 по 17.11.2014, з 10.02.2015 по 15.09.2015 брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідками військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 3168 від 25.09.2015, № 3175 від 29.09.2015. 
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 13.07.2015.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 386-п від 07.05.2020 військово-лікарська комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку. У пункті 12 «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва» зазначено таке: 
«Стійкий виражений змішаний розлад особистості, експлозивний тип з проявами емоційно-вольової нестійкості та провокаційно-зухвалою поведінкою. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
Ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта без порушення функцій. Хронічна вертеброгенна люмбалгія, стадія ремісії, без порушення функцій. Гастроезофагальна рефлюксна хвороба без езофагіту. Ідіопатиичний пролапс стулок трикуспідального клапану з регургітацією І ст. Гіпертонічна хвороба І ст. СН0. Хронічний простатит у фазі ремісії без порушення функції. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Віддалені наслідки застарілого пошкодження (12.02.2015) передньої хрестоподібної зв`язки та заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу, лікованого оперативно (20.03.2015) – артроскопічна парціальна резекція заднього рогу медіального меніску, аутопластика передньої хрестоподібної зв`язки), у вигляді стійкої розгинальної контрактури правого колінного суглоба, з незначним порушенням функції. Травма, Так, пов`язана із захистом Батьківщини.
Наслідки ЗСМТ, струсу головного мозку (анамнестично 2014 р.) у вигляді цефалгічного, астено-вегетативного синдромів. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
Ця постанова штатної ВЛК 21.05.2020 затверджена Центральною ВЛК Збройних Сил України.
ОСОБА_1 24.03.2021 звільнений з військової служби. 
За результатом первинного медичного огляду 19.04.2022 позивачу визначено третю групу інвалідності в зв`язку з травмою, пов`язаною із проходженням військової служби. 
Обласна медико-соціальна експертна комісія № 4 м. Харків визначила ОСОБА_1 у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, 15% ступеня втрати працездатності.
ОСОБА_1 , 06.10.2022 звернувся через ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 05.10.2022, просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із проходженням військової служби. До заяви надав копії таких документів: довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7 від 02.08.2014, довідки про безпосередню участь в АТО, витягу з наказу про звільнення із військової служби, паспорта, ідентифікаційного коду та довідки ВПО, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, свідоцтва про хворобу № 386-п від 07.05.2020, військового квитка серії НОМЕР_3 від 01.03.2021, виписки із акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 604486 від 03.05.2022, звернення гр. ОСОБА_2 про підтвердження отримання контузії ОСОБА_1 .
Подані ОСОБА_1 документи ІНФОРМАЦІЯ_1 листом № С/8801 від 14.10.2022 були скеровані Департаменту фінансів Міністерства оборони України. В цьому листі зазначено, що командування дійшло висновку про те, що ОСОБА_1 не має права на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2022). Зазначено, що з ОСОБА_3 проведено роз`яснювальну бесіду, стосовно відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю довідки про обставини травми, але заявник наполягав на скеруванні документів.
Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на своєму засіданні 10.02.2023 дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги. Комісія аргументувала своє рішення таким:
«Заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачений пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затв. постановою КМ України від 25.12.2013 № 975. Свідоцтво про хворобу від 07.05.2020 № 386-п, яке подане разом з іншими документами, не є документом, що свідчить про обставини поранення (травми, каліцтва). Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 справа № 822/220/18. Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затв. наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, які не подано на розгляд комісії».
Це рішення оформлене протоколом № 2/в від 10.02.2023 та затверджене Міністром оборони України 11.02.2023.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі № 380/10636/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі ІНФОРМАЦІЯ_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 380/10636/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року в адміністративній справі № 380/10636/23 скасовано і прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним і скасовано пункт 5 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від 10.02.2023 № 2/в. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з участю у бойових діях при виконанні обов`язків військової служби.
Протоколом № 4/с від 09.02.2024 комісії Міністерства оборони України, документи позивача розглянуто та повернуто на доопрацювання. 
На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 року № 380/10636/23 Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серія 12ААВ № 604486 від 19.04.2022, в сумі 173670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) грн 00 коп.
ОСОБА_1 надіслав відповідачу заяву від 25.03.2025 у якій просив нарахувати та доплатити йому 446580 грн одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з участю у бойових діях при виконанні обов`язків військової служби, відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 380/10636/23.
Листом від 22.04.2025 № 220/13/ВихЗВГ/6176 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для доплати позивачу одноразової грошової допомоги. 
Вказана відмова мотивована тим, що з поданих позивачем документів для призначення одноразової грошової допомоги слідує, що 19.04.2022 під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія 12ААВ № 604486 від 19.04.2022). За результатом розгляду поданих позивачем документів та на виконання рішення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 380/10636/23, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням І виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року в якому встановлено ІІІ групу інвалідності (19.04.2022) у сумі 173670,00 грн. Допомогу призначено з урахуванням висновків суду та документів (висновку) ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.12.2024 № 1159/12/19948 про право на отримання цієї допомоги. Кошти для здійснення виплати одноразової грошової допомоги 12.03.2025 перераховано на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого їх спрямування на вказаний позивачем рахунок через ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позивач вважає рішення Міністерства оборони України, оформлене комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 250 та 70 кратним розміром прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року в розмірі 620250,00 грн протиправним, тому звернувся до суду із цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 року № 380/10636/23 Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серія 12ААВ № 604486 від 19.04.2022, в сумі 173670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) грн 00 коп. Таке рішення зокрема пов`язане із тим, що листом від 17.12.2024 № 1159/12/19948 ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 380/10636/23, надіслав Директору Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України пакет документів для призначення ОСОБА_1 спірної допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому вперше встановлено інвалідність (2022). Таким чином, протиправності дій відповідача щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного розміру прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
Дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження (п. 2 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно п. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 
Згідно п.п. 4 п. 2 статті 16 Закону № 2011-XII, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п.п. 5 п. 2 статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 
встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби. 
Пунктом «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Частиною 2 ст. 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що умовою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю, зокрема:
інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби;
інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби.
Крім цього, необхідно зауважити, що розмір одноразової грошової допомоги при встановленні військовослужбовцю: 
інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону), становить - 250-кратний прожитковий мінімум, який встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи;
інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби - не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Наведені положення встановлюють диференційований підхід до визначення розміру одноразової грошової допомоги військовослужбовцям (крім строкової служби) у разі встановлення інвалідності III групи залежно від причинного зв`язку інвалідності з військовою службою. 
Законодавець розмежовує дві правові ситуації:
- безпосередній зв`язок із виконанням обов`язків військової служби, випадки, коли інвалідність настала: внаслідок поранення, травми, контузії або каліцтва під час виконання обов`язків служби; або внаслідок захворювання, прямо пов`язаного з виконанням обов`язків служби. У такому разі особа має право на підвищений розмір допомоги - 250-кратний прожитковий мінімум (для III групи інвалідності); 
- загальний зв`язок із проходженням військової служби, ширша категорія, яка охоплює: інвалідність, що настала під час проходження служби (але не обов`язково під час виконання конкретних обов`язків), або захворювання/нещасний випадок, пов`язані з проходженням служби, а також випадки, коли інвалідність встановлено після звільнення (у визначені строки або за наявності відповідного причинного зв`язку). У такому разі передбачено менший розмір допомоги - 70-кратний прожитковий мінімум (для III групи інвалідності). 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що для визначення розміру виплати одноразової грошової допомоги вирішальне значення мають: висновок військово-лікарської комісії (ВЛК) та формулювання причинного зв`язку - «пов`язано з виконанням обов`язків військової служби» або «пов`язано з проходженням військової служби». 
Отже, у разі встановлення інвалідності III групи: 250-кратний прожитковий мінімум виплачується, якщо інвалідність має безпосередній причинний зв`язок із виконанням обов`язків військової служби; 70-кратний прожитковий мінімум - якщо інвалідність лише пов`язана з проходженням військової служби. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 380/10636/23 Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серія 12ААВ № 604486 від 19.04.2022, в сумі 173670 грн (70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року).
Позивач наполягає на тому, що йому має бути виплачено 250-кратний прожитковий мінімум, який встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи та просив відповідача нарахувати та доплатити йому 446580 грн одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з участю у бойових діях при виконанні обов`язків військової служби.
Листом від 22.04.2025 № 220/13/ВихЗВГ/6176 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для доплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Суд апеляційної інстанції вважає таку відмову відповідача правомірною, оскільки згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 604486 від 19.04.2022, ОСОБА_1 (первинний огляд) встановлено ІІІ групу інвалідності «травма пов`язана з проходженням військової служби» (а. с. 37 зворот).
Крім цього, згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 626727 від 29.03.2024, ОСОБА_1 (повторний огляд) встановлено ІІІ групу інвалідності «травма пов`язана з проходженням військової служби» (а. с. 14).
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачу ІІІ групу інвалідності встановлено у зв`язку з проходженням військової служби, а не у зв`язку пораненням (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, а тому правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, відсутні, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність позовних вимог.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 380/11256/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	З. М. Матковська