П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
13 травня 2026 року 	 	справа 160/19774/24	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Добродняк І.Ю., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 (суддя Неклеса О.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, грошової компенсації за неотримане речове майно, одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошового забезпечення, щомісячний оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.07.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати: 
додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини та у відпустках для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 01.05.2022 по 19.04.2023;
грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за всі не отримані предмети речового майна, відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16.03.2022 по 06.07.2023; 
одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби відповідно до Постанови КМУ №460 від 17.09.2014 “Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби” та пункту 4 розділу ХХХІІ Наказу МО України №260 від 07.06.2018 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”;
матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, як такому, хто отримав важке поранення під час безпосередньої участі у бойових діях;
грошового забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за перші два місяці з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023;
щомісяця оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за період, після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМ №1001 від 28.02.2022;
- зобов`язати нарахувати та виплатити: 
додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини та у відпустках для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 01.05.2022 по 19.04.2023; 
грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за всі не отримані предмети речового майна, відповідно до норм забезпечення, право на отримання яких виникло за період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16.03.2022 по 06.07.2023; 
одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби відповідно до Постанови КМУ №460 від 17.09. 2014 “Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби” та пункту 4 розділу ХХХІІ Наказу МО України №260 від 07.06.2018 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”; 
матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, як такому, хто отримав важке поранення під час безпосередньої участі у бойових діях; 
грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за перші два місяці з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023; 
- щомісяця оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за період, після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2025, позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати встановленої постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення;
- зобов`язано нарахувати та виплатити встановлену постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Посилаються на те, що відповідно до Наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби можлива лише після прийняття рішення про демобілізацію.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 :
додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період перебування у відпустці для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 21.03.2023 р. по 19.04.2023;
грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за період з 26.06.2022 по 26.08.2022 відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМУ №1001 від 15.09.2023;
щомісяця оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень, за період з 26.08.2022 по день звільнення 06.07.2023 відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМУ №1001 від 15.09.2023;
матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, як такому, хто отримав важке поранення під час безпосередньої участі у бойових діях;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити:
додаткову винагороду за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період перебування у відпустці для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 21.03.2023 по 19.04.2023;
грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за період з 26.06.2022 по 26.08.2022 відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМУ №1001 від 15.09.2023;
щомісяця оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень, за період з 26.08.2022 по день звільнення 06.07.2023 відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМУ №1001 від 15.09.2023;
матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, як такому, хто отримав важке поранення під час безпосередньої участі у бойових діях.
Посилається на те, що має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за період перебування у відпустці для лікування після важкого поранення з 21.03.2023 по 19.04.2023. Також вважає, що в період 26.06.2022 по 06.07.2023 грошове забезпечення виплачувалось у меншому розмірі, ніж встановлено постановою КМУ №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМУ №1001 від 15.09.2023, оскільки той факт, що важкість бойової травми та визнання позивача обмежено придатним були встановлені лише через тривалий час після її отримання та після зарахування в розпорядження командира частини, не може позбавляти позивача права на нормативно-визначені складові грошового забезпечення. Вважає, що моменту встановлення цих обставин військова частина була зобов`язана нарахувати та виплатити позивачу відповідні кошти. Зазначає, що неподання рапорту про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік не позбавляє права на отримання зазначеної допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
ОСОБА_1 у період з 16.03.2022 по 06.07.2023 проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №53 від 16.03.2022 позивача з 17.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення та наказано вважати таким, що з 16.03.2022 справу та посаду прийняв. Цим наказом позивачу встановлено посадовий оклад та наказано виплачувати грошову надбавку за проходження військової служби та надбавку за вислугу років на військовій службі у відповідних розмірах.
У період з 17.03.2022 по 30.04.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганській, Харківській та Донецькій областях, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №1929 від 13.03.2024.
Згідно із витягом із підсумкового бойового донесення командира за №1135 від 24.04.2022, під час бойових дій 19-23.04.2022 отримав поранення військовослужбовець за мобілізацією, стрілець-снайпер 3 парашутно-десантного взводу 9 парашутно-десантного батальйону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за попереднім діагнозом від 19.04.2022 забій поперекового відділу хребта, акубаротравма, та його було евакуйовано до медичної роти.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за №5695 від 15.05.2023, солдат ОСОБА_1 19.04.2022 одержав “ ОСОБА_2 . Забій поперекового відділу хребта” за обставин безпосередньої участі у військових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 . Поранення отримано під час виконання службових обов`язків військової служби та не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій вчинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Підставою видачи цієї довідки зазначений наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №134/нод від 10.05.2022.
Згідно медичної характеристики позивача від 11.12.2024 він знаходився під медичним наглядом в медичній роті Військової частини НОМЕР_1 з 16.03.2022 й за час проходження військової служби у військовій частині за медичною допомогою звертався згідно виписки №1358/23 проходив стаціонарне лікування в НАМНУ Національний інститут хірургії та трансплантології ім. Шалімова м.Київ з 01.03.2023 по 20.03.2023.
У період з 25.04.2022 по 19.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному підприємстві “Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни” Дніпропетровської обласної ради”, що підтверджується копією Виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №497.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №100 від 20.05.2022 позивача наказано вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з виконання бойового завдання під час участі у операції об`єднаних сил до пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 з 20.05.2022. 
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №111 від 06.06.2022 на підставі рапорту чергового лікаря медичної роти від 06.06.2022 позивача наказано направити у госпіталь з пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 до Інституту кардіології ім. академіка М.Д. Стражеска м.Київ на лікування з 02.06.2022.
У період з 02.06.2022 по 15.06.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі “Національний науковий центр “Інститут кардіології ім. академіка М.Д. Стражеска” Національної академії медичних наук України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1598.
У період з 23.06.2022 по 05.07.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Клінічній лікарні “Феофанія”, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Виписки з медичної карти стаціонарного хворого №22/2/1597.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №111-РС від 26.06.2022 відповідно до підпункту 15, 16 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпер парашутно-десантного батальйону, як такого, що перебуває на довготривалому лікуванні, увільнено від займаної посади й зараховано в розпорядження.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №153 від 03.08.2022 позивача наказано вважати таким, що після хвороби прибув до пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 з Інституту кардіології ім. академіка М.Д. Стражеска м.Київ після лікування 30.07.2022.
У період з 12.08.2022 по 25.08.2022 позивач перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні у Національному військово-медичному клінічному центрі “Головний військовий клінічний госпіталь”, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Виписного епікризу №10604
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №187 від 20.09.2022 на підставі рапорту чергового лікаря медичної роти від 20.09.2022 позивача наказано направити у госпіталь з пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 до Національного інституту хірургії та трансплантології імені академіка Шалімова м.Київ на лікування з 18.08.2022.
У період з 25.08.2022 по 13.09.2022 та з 18.09.2022 по 26.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі “Національний інститут хірургії та трансплантології імені академіка Шалімова Національної академії медичних наук України”, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4084/22 та №4544/22.
Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №241 від 29.11.2022 позивача, як такого, що перебуває у розпорядженні командира військової частини, наказано вважати таким, що прибув до пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 і приступив до виконання службових обов`язків з Національного інституту хірургії та трансплантології імені академіка Шалімова м.Київ після лікування 25.11.2022.
Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №241 від 29.11.2022 на підставі рапорту чергового лікаря медичної роти від 29.11.2022 позивача як такого, що перебуває у розпорядженні командира військової частини, наказано направити у госпіталь з пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 до Національного інституту хірургії та трансплантології імені академіка Шалімова м.Київ на лікування з 28.11.2022.
У період з 28.11.2022 по 15.12.2022 та з 01.03.2023 р. по 10.03.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі “Національний інститут хірургії та трансплантології імені академіка Шалімова Національної академії медичних наук України”, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Виписки з медичної карти стаціонарного хворого №6069/2022 та №1358/23.
Згідно із витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №57 від 21.03.2023 позивача, як такого, що перебуває у розпорядженні командира військової частини, наказано вважати таким, що прибув з Національного інституту хірургії та трансплантології імені академіка Шалімова м.Київ до пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 і приступив до виконання службових обов`язків після лікування 20.03.2023 Підстава: рапорт чергового лікаря медичної роти від 21.02.2023.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №58 від 22.03.2023 позивача наказано вважати таким, що вибув у відпустку з пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 за станом здоров`я у м.Київ на 30 діб з 21.03.2023 по 19.04.2023. 
В графі щодо підстави винесення вищезазначеного наказу зазначено: рапорт ОСОБА_1 (вх. №262/п/11 від 22.02.2023), довідка ВЛК ДУ “Національний інститут хірургії та транспантології ім. О.О. Шалімова” НАМН України м.Київ №308 від 20.03.2023.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №80 від 20.04.2023 позивача, як такого, що перебуває у розпорядженні командира військової частини, наказано вважати таким, що прибув до пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 і приступив до виконання службових обов`язків після відпустки за станом здоров`я 20.04.2023. Підстава: відпускний квиток №770 від 21.03.2023.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №134-РС від 06.07.2023 солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця снайпера парашутно-десантного батальйону, який перебував у розпорядженні командира військової частини, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” звільнено з військової служби у запас за підпунктом “г” (через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). Підстава: рапорт №3684/10 від 22.05.2023.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №135 від 06.07.2023 солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця снайпера парашутно-десантного батальйону, який перебував у розпорядженні командира військової частини, звільнено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 06.07.2023 №134-РС наказано вважати таким, що справи та посаду здав 06.07.2023. Також позивача наказано з 06.07.2023 виключити із списків особового складу частини, зняти з усіх видів забезпечення і продовольчого забезпечення з 07.07.2023 та направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У виданій Державною установою “Національний інститут хірургії та транспантології ім. О.О. Шалімова” Національної академії медичних наук України довідці ВЛК №66 від 13.09.2022 зазначено, що захворювання позивача є такими, що пов`язані із захистом Батьківщини.
У виданих Державною установою “Національний інститут хірургії та транспантології ім. О.О. Шалімова” Національної академії медичних наук України довідках ВЛК №66 від 13.09.2022, №111 від 26.10.2022, №170 від 26.12.2022, №308 від 10.03.2023 зазначено, що захворювання позивача є такими, що пов`язані з проходженням військової служби.
Відомості про обставини та тяжкість захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) особи у вищезазначених довідках – відсутні.
При цьому, у довідках ВЛК №66, №111, №308 наявні примітки про те, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я на відповідну кількість календарних днів з послідуючим проходженням ВЛК, про що останній має повідомити військову частину або територіальні центри комплектування.
У довідці ВЛК №170 зазначено, що позивач потребує лікування та реабілітації в ДУ “НІХТ ім. О.О. Шалімова” НАМН України орієнтовним терміном 60 календарних днів з послідуючим проходженням ВЛК, про що останній має повідомити військову частину або територіальні центри комплектування.
У довідці ВЛК, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , за №4106 від 12.06.2023 зазначено, що позивачем отримано травму важкого ступеню й ця травма пов`язана із захистом Батьківщини з посиланням на довідку про обставини травми №5695 від 15.05.2023, а також зазначено наявність у позивача захворювань, які пов`язані з проходженням військової служби.
Окрім того, у вищезазначеній довідці позивача визнано обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.
Позивачем отримано посвідчення серії НОМЕР_3 від 26.07.2023, яким підтверджено право позивача на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, а також посвідчення серії НОМЕР_4 від 05.04.2024 (дійсне до 01.12.2024) про те, що позивач є особою з інвалідністю 3-ої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів – осіб з інвалідністю.
Представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з запитом щодо надання інформації з документами від 18.10.2023.
У відповідь на вищезазначений запит Військова частина НОМЕР_1 направила представнику позивача лист за №691/ВихЗПІ/599 від 12.11.2023, в якому щодо ненарахування додаткової грошової винагороди з розрахунку 100000 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, представника позивача проінформовано про те, що для проведення перерахунку необхідно надати копії медичних довідок та довідок ВЛК.
Вважаючи, що Військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність у вигляді не нарахування та не виплати оспорюваних сум, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини та у відпустках для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 21.03.2023 по 19.04.2023, колегія суддів зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168".
Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідно) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Сил безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Постановою Кабінету Міністрів України №43 від 20.01.2023 до Постанови №168 внесено нові зміни, за змістом яких абзацом 6 пункту 1 введено в дію такі наступні положення.
Зокрема, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З 11.08.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №836 від 09.08.2023 "Про введення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168" до Постанови №168 внесено зміни, зокрема, введено в дію, поряд з іншим, абзац 4 пункту 12, за змістом якого відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 11, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за серпень 2024 року” №4358/нагд від 08.09.2024 начальнику фінансово-економічної служби-головному бухгалтеру було наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. пропорційно дням перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у серпні 2024 року відповідно до Додатку №6 до цього наказу.
У Додатку №6 до вищевказаного наказу зазначено про нарахування солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди за періоди з 01.05.2022 по 19.05.2022, з 02.06.2022 по 15.06.2022, з 18.09.2022 по 26.10.2022, з 28.11.2022 по 15.12.2022, з 01.03.2023 по 10.05.2023, з 23.06.2022 по 05.07.2022, з 12.08.2022 по 13.09.2022, з 21.03.2023 по 19.04.2023.
Згідно з Довідкою Військової частини НОМЕР_1 про нараховані та перераховані суми додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 з травня 2022 по квітень 2023 №20451/Ф від 05.10.2024, позивачу у вересні 2024 році перераховано на картковий рахунок додаткову винагороди у загальному розмірі 441735,43 грн.
Доводів на спростування факту виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини та у відпустках для лікування після важкого поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема за період з 21.03.2023 по 19.04.2023, позивачем не наведено.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату грошового забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі за перші два місяці з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023, та щомісяця окладу за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за період, після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні колегія суддів зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (Закон №2232-XII).
Відповідно до статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до частини 14 статті 2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та № 69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав постанову № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, яка набрала чинності 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168 пунктами 1-1 та 1-2, які у частині виплати додаткової винагороди застосовуються з 01 червня 2023 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836, яка набрала чинності з 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, пунктом 1-1, абзацом сьомим якої встановлено військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.
Ця норма щодо виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2023 року № 1001 (яка в частині виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року), зокрема, абзац сьомий Постанови № 168 викладено у такій редакції: "Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.".
На виконання пункту 2-1 Постанови №168 Міністерством оборони України уточнено механізм та умови виплати грошового забезпечення, у тому числі додаткової грошової винагороди, військовослужбовцям Збройних Сил України Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Полрядок №260).
Відповідно до пункту 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566): "Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні)".
Як вбачається з матеріалів справи позивач дійсно у спірний період мав право на отримання додатковою винагороди у розмірі 20100 грн.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу у спірний період нарахована та виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн по пораненню.
Виплата зазначеної додаткової винагороди як і виплата додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень передбачені розділом XXXIV Порядку №260.
Оскільки в спірний період позивач мав право отримання додаткової винагороди за різними умовами, відповідачем правомірно нараховано та виплачено додаткову винагороду у більшому розмірі, тобто з розрахунку 100000 грн.
При цьому позивач не наводить доводів та не надає доказів того, що сума нарахованої додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн не відповідає вимогам Постанови КМУ №168.
Таким чином, підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 20100 грн відсутні.
Також судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №111-РС від 26.06.2022 відповідно до підпункту 15, 16 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпер парашутно-десантного батальйону, увільнено від займаної посади й зараховано в розпорядження, як такого, що перебуває на довготривалому лікуванні.
Обчислення терміну перебування позивача у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 починається з 26.06.2022, з моменту зарахування у розпорядження.
Отже, за перші 2 місяці перебування позивача у розташуванні командира (з 26.06.2022 по 26.08.2022) позивачу належало до виплати грошове забезпечення за останньою займаною посадою й у подальшому після перебування двох місяців у розпорядженні командира позивачу повинен був виплачуватись оклад за військове звання та надбавка за вислугу років.
У період з червня по грудень 2022 року позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення у вигляді окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, премії, індексації та набавки за особливості проходження військової служби.
У період з січня по лютий 2023 року позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення у вигляді окладу за військове звання, посадового окладу, премії та набавки за особливості проходження військової служби.
У період з березня по травень 2023 року позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення у вигляді окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.
Надалі у період з червня по липень 2023 року позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення у вигляді окладу за військове звання та надбавки за вислугу років на загальну суму 778,87 грн. (за вирахуванням 1,5% військового збору).
Факт проведення відповідних виплат підтверджується наявними у матеріалах справи довідками Військової частини НОМЕР_1 за №599 від 12.11.2023, №24940 від 23.10.2024, №24941 від 23.10.2024 та позивачем не заперечується.
Щодо позовних вимог про нарахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” №704 від 30.08.2017 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 1 розділу XXIV Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Порядку №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.
Виплата військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на 2023 рік передбачено Окремим дорученням Міністра оборони України №2683 від 01.02.2023. 
Отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення можна виключно за наявності таких підстав:
- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;
- поранення військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану;
- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:
- онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та/або хіміотерапія);
- захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;
- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою (сумарно більше як 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;
- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.
Разом з тим, відповідно до пункту 9 розділу XXIV Порядку №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується один раз на рік за рапортом військовослужбовця, який проходить службу, на підставі наказу командира військової частини, у разі наявності фонду грошового забезпечення.
Оскільки, позивачем не надано до суду доказів звернення до відповідача з відповідним рапортом (заявою) про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік як під час проходження ним військової служби, так і безпосередньо під час звільнення зі служби у відповідача не виникло обов`язку здійснювати виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Оскільки право ініціювати виплату вказаного виду матеріальної допомоги належить виключно військовослужбовцю за наявності підстав передбачених рішенням Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023, то без вчинення з боку позивача дій спрямованих на отримання зазначеної допомоги, підстави для її нарахування та виплати у відповідача були відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що неподання рапорту про виплату допомоги зумовлено об`єктивними поважними причинами колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач міг подати такий рапорт разом з рапортом про звільнення з військової службу.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка була чинною на момент звільнення позивача зі служби) було передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 розділу ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (в редакції на момент звільнення позивача зі служби), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, при звільненні зі служби після прийняття рішення про демобілізацію виплачується грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460”. 
Відповідно до пункту 1 Порядку та умовам виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ за №58 від 26.01.2022), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 2 Порядку №460, військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період служби за призовом у зв`язку з мобілізацією з дня їх призову на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які у разі звільнення з військової служби у мирний час не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Пунктами 3-4 Порядку №460 встановлено, що розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” (ЗП України, 1992 р., № 7, ст. 182).
Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.
Відповідно до пункту 5 Порядку №460, виплата військовослужбовцям допомоги у разі звільнення з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на їх утримання.
Позивач був призваний на військову службу під час загальної мобілізації через введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 та звільнений з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Оскільки позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", то відповідно до Порядку №460 йому мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за період проходження військової служби позивачу підлягає виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25% місячного грошового забезпечення. 
Колегія суддів звертає увагу, що норми Порядку №460 не передбачають необхідності прийняття рішення про демобілізацію для можливості подальшої виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовця, а тому такі доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставним.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241 – 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 13.05.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді І.Ю. Добродняк 

судді О.В. Головко