Справа № 530/605/26
2/530/638/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27.04.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря судового засідання – Стрілець Л.Г. розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями,-
в с т а н о в и в :
25.03.2026 року ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями.
На підтвердження позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Спадкова справа після його смерті заведена в Зіньківській державній нотаріальній конторі за № 204/2025 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої окрім іншого входить житловий будинок садибного типу ,який розташований в АДРЕСА_1 . Згідно довідки Прилівщинського старостинського округу від 26.03.2026 року станом на 1991-1995 роки в погосподарській книзі №1 с. Велика Пожарня домогосподарство ОСОБА_3 не зареєстровано. Звернувшись до державного нотаріуса з`ясувалося, що видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно-житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 нотаріус не може і відмовив у видачі свідоцтва, оскільки правовстановлюючі документи на будинок відсутні, крім цього ОСОБА_2 син померлого не заперечує якщо право власності в цілому буде визнано за позивачем. За таких обставин позивач позбавлений можливості оформити у законному порядку право власності на вищевказаний житловий будинок. Право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не оспорює, а тому за захистом своїх прав змушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області 01.04.2026 року відкрито провадження у справі ( а.с.33).
В судове засідання учасники справи не з`явилися, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити ,відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності ,позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. 
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження . 
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено: ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шенгеріївка Зіньківського району Полтавської області ( а.с.4-5). 06.11.1976 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 ( а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ( а.с.8). Згідно довідки Прилівщинського старостинського округу від 26.03.2026 року станом на 1991-1995 роки в погосподарській книзі №1 с. Велика Пожарня домогосподарство ОСОБА_3 не зареєстровано ( а.с.31). Відповідно до довідки старости Прилівщинського старостинського округу від 06.11.2025 року ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.9).
Спадкова справа після його смерті заведена в Зіньківській державній нотаріальній конторі за № 204/2025 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину. 
На звернення позивача до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з позначених у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами наступними літерами: житловий будинок літ. А-1, гараж літ. Б, сарай літ. б , навіс літ. б1 , сарай літ. б2 , погріб вхідний літ. В , гараж літ. Г , літня кухня літ. Д ,д, навіс літ. д1, ворота огорожі №1, огорожа №2, колодязь питний №3 (а.с.11-15).
Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно-житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 нотаріус не може і відмовив у видачі свідоцтва, оскільки у позивача правовстановлюючі документи на будинок відсутні ( а.с.25).
Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.
Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. 
Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: зокрема, територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5 Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до ст.10 цього ж Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України). Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України).
Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач не заперечує якщо право власності на житловий будинок в цілому буде визнано за ОСОБА_1 , тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на житловий будинок за позивачем в цілому. Визнання права власності за ОСОБА_1 не порушує права та інтереси інших осіб.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, та те що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , відповідач по справі спадщину не прийняв і на неї не претендує , позовні вимоги визнав, тому суд прийшов до висновку , що житловий будинок може бути предметом спадкування в цілому між позивачем, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст ст 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1268-1270, 1299 ЦК України (в редакції 2003 року), ст 12,13, 81, 210 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -
вирішив:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок садибного типу з допоміжними господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 та який складається в цілому з: житловий будинок літ. А-1, гараж літ. Б, сарай літ. б , навіс літ. б1 , сарай літ. б2 , погріб вхідний літ. В , гараж літ. Г , літня кухня літ. Д ,д, навіс літ. д1, ворота огорожі №1, огорожа №2, колодязь питний №3.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя	О. В. Ситник