Справа № 639/4891/26
Провадження №2-а/639/80/26

 

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
30 червня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – судді Труханович В.В.,
за участю секретаря – Бірюк А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу № 639/4891/26 за позовною заявою  ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, Інспектор відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

 
03 червня 2026 року  ОСОБА_1 звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова із позовною заявою до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, Інспектор відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просив суд визнати дії Інспектор відділення поліції № 2 (с.Слобожанське) Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович - протиправними; визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7250462 від 24.05.2026 року – нечинною, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7250462 від 24.05.2026 - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити за відсутністю у його діях складу вказаного правопорушення 
 
В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 24.05.2026 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП. Відповідно до постанови серії ЕНА № 7250462 від 24.05.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка була складена відносно ОСОБА_1 , «24.05.2026 14:12:28 м.Підгородне, шосе МЗО Блокпост. Водій керував ТЗ «Вольксваген» днз НОМЕР_1 (яке виконує функції міжміських перевезень) в якого не оновлений термін повірки вогнегасника та відсутній манометр, також відсутні паски безпеки на сидіннях пасажирів, чим порушив ДСТУ 3649 чим порушив п.31.4.7.є.ПДР керув. ТЗ без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, не працюючим вогнегасником. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 680,00 грн. Дії інспектора відділення поліції № 2 (с.Слобожанське) Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Іллі Сергійовича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вважає незаконними, необ`єктивними та, відповідно, зазначену постанову такою, яка не відповідає діючому законодавству та підлягає скасуванню.
 
З вказаною постановою позивач не згоден, у зв`язку з чим і вимушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.
 
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.
Відповідач, являючись суб`єктом владних повноважень і будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України була розглянута за відсутності відповідача.
Третя особа також в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні було встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі серії ЕНА №7250462, складеної 24.05.2026 о 14:28 год.інспектором відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Іллею Сергійовичем відносно водія автомобіля ТЗ «Вольксваген» днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , останнійв м. Підгородне, шосе МЗО Блокпост, керував ТЗ (яке виконує функції міжміських перевезень), в якого не оновлений термін повірки вогнегасника та відсутній манометр, також відсутні паски безпеки на сидіннях пасажирів, чим порушив ДСТУ 3649 чим порушив п.31.4.7.є.ПДР, керував ТЗ без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, не працюючим вогнегасником, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП (а.с. 8).
Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680,00 грн.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення.
Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі №263/15738/16-а. Зміст постанови повинен давати змогу визначати повний склад правопорушення та чітку кваліфікації правопорушення, за яке особу притягнуто до адміністративної відповідальності.
З наведених вище вимог щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що такі обов`язково повинні містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.
Наявність повноважень інспектора керуватися внутрішнім переконанням при винесенні постанови у справі та притягнення особи до відповідальності не позбавляє його обов`язку обґрунтовувати своє рішення дослідженими доказами, оцінюючи їх тобто на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії ЕНА №7250462, складеної 24.05.2026 о 14:24 год., у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680,00 грн).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до п.п. є. п. 31.4.7 ПДР України,  забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме відсутні інші елементи:
-медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;
-знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі;
-на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два);
-проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах, на сільськогосподарській техніці, ширина, якої перевищує 2,6 м;; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.
З аналізу наведених норм вбачається, що відповідальність згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Склад адміністративного правопорушення є: керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам. Ця норма стосується саме транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів, та мають технічні несправності або невідповідність стандартам. Таким чином, диспозиція вказаної статті визначає спеціальний предмет - транспортний засіб, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів (таксі, автобус, маршрутне таксі, ліцензовані перевезення тощо).
В свою чергу, у постанові серії ЕНА № 7250462, відсутнє посилання на конкретний пункт ДСТУ 3649, який нібито було порушено. Загальне посилання на ДСТУ 3649 не дозволяє встановити, яка саме вимога нормативного документа була порушена.
Крім того, постанова містить суперечливі відомості щодо вогнегасника. Спочатку зазначено, що у вогнегасника не оновлений термін повірки та відсутній манометр, в подальшому вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з непрацюючим вогнегасником. 
Таким чином, зі змісту постанови неможливо встановити фактичні обставини, які саме інспектор вважає порушенням.
При цьому упостанові не зазначено, яким саме способом було встановлено несправність вогнегасника, відсутність манометра чи закінчення строку його придатності, а також не наведено жодних доказів на підтвердження цих обставин.
Твердження про відсутність пасків безпеки на сидіннях пасажирів є необгрунтованим, оскільки в постанові не зазначено, які саме сидіння повинні бути обладнані пасками безпеки відповідно до конструкції транспортного засобу та технічної документації заводу-виробника.
У постанові відсутні будь-які посилання на фото-, відеофіксацію або інші докази, які підтверджують відсутність аптечки, знака аварійної зупинки, пасків безпеки чи несправність вогнегасника.
Враховуючи вищевикладене, опис події адміністративного правопорушення є неповним та неконкретним, не містить суті адміністративного правопорушення та належного обґрунтування, не дозволяє однозначно встановити склад адміністративного правопорушення. Інспектором відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Євоненко І.С. не наведено жодних доказів того, що конструкцією транспортного засобу передбачено встановлення пасків безпеки на місцях, про які йдеться в постанові, а отже висновки інспектора про наявність порушення ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальностіє наявністьподіїадміністративного правопорушення.Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ст. 276 КУпАП).
За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).
Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі – Інструкція).
Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).
При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12).
Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз`яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.
За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Інспектор відділення поліції № 2 (с.Слобожанське) Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович при складанні протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 121 КУпАП діяв в межах своїх повноважень, а тому є протиправними.
Однак, під час складання постанови про адміністративне правопорушення Інспектор відділення поліції № 2 (с.Слобожанське) Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович, не надав жодного доказу у розумінні ст. 251 КУпАП, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП України.
Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, однак відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.
В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів владних повноважень.
На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, було неправильно застосовано положення Закону України «Про дорожній рух», вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково, Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №7250462, складеної складеної 24.05.2026 о 14:28 год.інспектором відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Іллею Сергійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП скасувати.
Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 205, 241-246 КАС України, ст. 1, 2, 7, 9, 22, 23, 122, 245, 247,251, 254, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 19 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, суд 

ВИРІШИВ:

 
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, Інспектор відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення– задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі серії ЕНА №7250462, винесену 24.05.2026 Інспектором відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Євоненка Іллею Сергійовичем, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.06.2026

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а, ЄДРПОУ ;
Третя особа: Інспектор відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції Євоненко Ілля Сергійович, адреса: Дніпропетровська область, Слобожанське, вул. Теплична,8.

Суддя        В.В. Труханович