Справа №:755/2930/26
Провадження №: 2/755/4362/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Марфіна Н. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною відмови у наданні послуги за договором та стягнення моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

18 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (далі-ТОВ «Сільпо-Фуд»). третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі- Держпродспоживслужба) про визнання протиправною відмови у наданні послуги за договором та стягнення моральної шкоди. 
Позов мотивовано тим, що 05 жовтня 2025 року об 11 год 44 хв ОСОБА_1 через мобільний застосунок Loko здійснила замовлення десяти товарів на загальну суму 1 112,51 грн, а також сплатила вартість товарів і доставки шляхом оплати через мобільний банкінг.
ТОВ «Сільпо-Фуд» є адміністратором мобільного застосунку Loko. Разом з тим, вказане замовлення було скасовано а сплачені кошти повернуті позивачу без жодних причин.
У зв`язку з взаємовиключними причинами скасування замовлення, позивачка стверджує про порушення умов договору, оскільки мала намір отримати товар у порядку та на умовах, визначених договором і сервісом доставки.
Внаслідок одностороннього скасування відповідачем оплаченого замовлення від 05 жовтня 2025 року без повідомлення причин та за відсутності доведених об`єктивних підстав неможливості виконання замовлення, позивач зазнала негативних емоційних переживань та стресу. Особливості інтенсивності переживанням надав той факт що відповідач переклав відповідальність на позивача, вказавши що замовлення скасовано зі сторони позивача.
З урахуванням характеру порушення, поведінки відповідача, ступеня негативних переживань, необхідністю захисту прав у позасудовому порядку та з огляду на принципи розумності й справедливості, позивач оцінює розмір моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд: 
- визнати протиправною (неправомірною) відмову ТОВ «Сільпо-Фуд» у наданні послуги доставки та/або виконанні замовлення позивача, оформленого через мобільний застосунок Loko 05 жовтня 2025 року о 11 год 44 хв, шляхом його одностороннього скасування без належного повідомлення причин;
- стягнути з ТОВ «Сільпо-Фуд» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн;
- стягнути з ТОВ «Сільпо-Фуд» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
17 березня 2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відзив мотивований тим, що 05 жовтня 2025 року позивачка сформувала два замовлення перше №1003464384 на суму 883,62 грн, друге № 1003464470 на суму 1 112,50 грн. Під час збирання замовлення та спілкування з позивачем, остання повідомила збиральника що вже домовлялась про відміну і просила скасувати замовлення на суму 1 112,50 грн. Замовлення на суму 1 112,50 грн було скасовано на прохання позивачки. Кошти за замовлення на суму 1 112,50 грн були повернуті позивачу 05 жовтня 2025 року о 11 год 59 хв. Відмов зі сторони відповідача від виконання зобов`язань не було.
Вказує, що враховуючи що позивачу повернуті кошти за відповідне замовлення та жодної шкоди позивачу не нанесено, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають 
Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено статті 279 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05 жовтня 2025 року ОСОБА_1 здійснила замовлення у мобільному додатку Loko №1003464384 на суму 883,62 грн, друге № 1003464470 на суму 1 112,50 грн.
Довідка про рух коштів по рахунку свідчить, що 05 жовтня 2025 року з рахунку позивачки було знято грошову суму в сумі 883,62 грн о 11 год 33 хв та о 11 год 44 хв на суму 1 112,51 грн, грошові кошти в сумі 1 112,51 грн були повернуті на рахунок позивачки о 11 год 59 хв.
Сформувавши замовлення позивачка приєдналась до договору публічної оферти, який розміщений у мобільному додатку Loko, адміністратором якого є ТОВ «Сільпо-Фуд».
12 листопада 2025 року ТОВ «Сільпо-Фуд» у відповідь на адвокатський запит від 15 жовтня 2025 року повідомило представника позивача про те, що під час збирання замовлення та спілкування ОСОБА_1 повідомила збиральника що вже домовлялась про відміну і просила скасувати замовлення на суму 1 112,50 грн. 
Згідно відповіді від 19 грудня 2025 року ТОВ «Сільпо-Фуд» у відповідь на адвокатський запит від 08 грудня 2025 року повідомило представника позивача про те, що позивачка зареєстрована у мобільному додатку та здійснила оформлення замовлення 05 жовтня 2025 року з номеру телефону НОМЕР_1 , на який тричі о 11 год 54 хв, 12 год 10 хв, 12 год 12 хв телефонували оператори, однак позивач не відповідала.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно статті 641 ЦК України Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до частини першої-третьої статті 698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.
Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.
До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно статті 699 ЦК України Пропозиція товару в рекламі, каталогах, а також інших описах товару, звернених до невизначеного кола осіб, є публічною пропозицією укласти договір, якщо вона містить усі істотні умови договору.
Виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу, крім випадків, коли продавець явно визначив, що відповідний товар не призначений для продажу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця.
Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.
Згідно частини першої статті 706 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.
Відповідно до статті 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» (далі ЗУ «Про захист прав споживачів») цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Відповідно до пункту 22 статті 1 Закон України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктом цієї статті передбачено, що продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. 
Згідно пункту 5 частини 1 статті 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів).
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
У постанові Верховного Суду №591/8842/21 від 11 січня 2023 року зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. 
Змагальність сторін є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина п`ята статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Оцінивши у справі докази що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку що позивачем не доведено, що ТОВ "Сільпо-Фуд" порушило умови договору враховуючи ту обставину, що відповідач протягом 12 хвилин прийняв від позивача два замовлення, перше замовлення відповідач виконав в повному обсязі, про що не заперечується ОСОБА_1 , ТОВ "Сільпо-Фуд" телефонувало тричі позивачу з приводу замовлення на суму 1 112,51 грн, ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідала.
За наведених обставин суд не вбачає протиправних дій зі сторони відповідача які б свідчили про порушення зобов`язання відповідачем договору публічної оферти, у зв`язку з чим позовні вимоги  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд». третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною відмови у наданні послуги за договором та стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення у зв`язку 
Відповідно до статті 141 ЦК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 23, 611 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 273, 280, 284, 288, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд». третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною відмови у наданні послуги за договором та стягнення моральної шкоди відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 27 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (02152, м. Київ, пр-т П. Тичини, буд. 1в, каб. 188, код ЄДРПОУ 40720198);
Третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 12, код ЄДРПОУ 40414833).

С у д д я