П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 490/10142/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Шолох Л.М. Дата і місце ухвалення: 15.05.2026р., м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.
(у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання та на підставі заяви
позивача, справу розглянуто в порядку письмового провадження
на підставі п.2 ч.1 ст. 311 КАС України) 

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АВ №0008162 від 30 вересня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за частиною другою статті 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його незаконно притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП з посиланням на те, що ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу IVECO N-WAY, днз. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних вагових параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху. Позивач стверджував, що він не є суб`єктом правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП, так як являється генеральним директором АТ «Миколаївобленерго», тобто посадовою особою юридичної особи, яка наділена адміністративно-господарськими функціями і не може бути суб`єктом правопорушення, визначеним статтею 132-1 КУпАП. Також, ОСОБА_1 посилався на те, що уповноваженим органом Укртрансбезпеки порушено механізм фіксації правопорушення в автоматичному режимі, що мало наслідком отримання суперечливих і арифметично неправильних даних про вчинене адміністративне правопорушення. За дві хвилини маса транспортного засобу змінилася на 3,115%, тобто на 0,81 тон, параметри транспортного засобу також зазнали значних змін, що може свідчити про несправність або помилку технічного засобу, яким створено інформаційний файл. Посилався позивач і на те, що в порушення ст.61 Конституції України його двічі притягнуто до відповідальності за одне й теж саме правопорушення.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2026 року позов задоволено.
Скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ №00008162 від 30 вересня 2025 року.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 132-1 КупАП, стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 8 частини першої статті 247 КУпАП.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 968,96 грн. судового збору, сплаченого за подачу позову до суду.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 15.05.2026р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не надав належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 52, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. No WIM52, свідоцтва про повірку №740 та №5300. Показники правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, втручання сторонніх осіб є неможливим.
Також, апелянт посилається на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про подвійне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зі змісту постанов серії АВ №00008161 та серії АВ №00008162 вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу, зафіксовані на різні технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючими правопорушеннями, оскільки вважаються вчиненими у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що відповідальність за ст.132-1 КУпАП настає не за кількість технічних вимірювань, а за конкретний фактичний склад правопорушення, тобто за реальну подію руху транспортного засобу з перевищенням вагових параметрів. Матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно підтверджували існування двох окремих та самостійних правопорушень. Наведені обставини свідчать лише про те, що один і той самий транспортний засіб протягом двох хвилин був двічі зафіксований одним і тим самим технічним засобом після здійснення розвороту та руху у зворотному напрямку. Оскільки у даному випадку постанова серії АВ №00008162 дублює постанову серії АВ №00008161 за тотожними фактичними обставинами, має місце притягнення особи до адміністративної відповідальності двічі за один і той самий фактичний склад, що прямо суперечить ст. 61 Конституції України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 30.09.2025р. серії АВ №00008162 встановлено, що 29.09.2025р. о 12 год. 04 хв., за адресою М-14, км 126+562, Миколаївська обл., зафіксовано транспортний засіб марки IVECO T-WAY, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України. 
Зокрема, зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,250% (2.665 тон.), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 7,211% (1.37 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах. 
Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. 
Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 52, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. No WIM52, свідоцтва про повірку №740 та №5300. 
За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.
Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку. 
Задовольняючи позов та скасовуючи спірну постанову суд першої інстанції виходив з того, що 30 вересня 2025 року відповідачем винесено постанову серії АВ №00008161, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої частиною другою статті 132-1 КУПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Постановою серії АВ №00008161 встановлено, що відповідальна особа 29 вересня 2025 року о 12 год. 02 хв. за адресою М-14, км 126+562, Миколаївська область допустила рух транспортного засобу IVECO N-WAY днз. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7.132% (1.855 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон. 
Суд зазначив, що зі змісту постанов серії АВ №00008161 та серії АВ №00008162 слідує, що транспортний засіб рухався IVECO N-WAY днз. НОМЕР_1 29 вересня 2025 року за адресою М-14, км 126+562 із перевищенням параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксовано у першому випадку о 12 год. 02 хв. (постанова серії АВ №00008161), а у другому випадку о 12 год. 04 хв (серії АВ №00008162), тобто через незначний проміжок часу (через дві хвилини).
А відтак, за висновками суду, позивача двічі притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 132-1 КУпАП, за одне й те ж саме правопорушення, що суперечить статті 61 Конституції України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до частин 1, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною 2 статті 29 Закону №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 19 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001р. №2344-III під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право зокрема: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.
Згідно п.22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Відповідно до п.22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, фактичної маси на дорогах державного значення - трьохвісний автомобіль 26 тон.; навантаження на вісь - на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни – 19 тон. 
Таким чином, ПДР встановлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують хоча б один нормативно-ваговий параметр фактичної маси та/або навантаження на вісь. А відтак, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
Згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Як вже зазначалося колегією суддів, спірною постановою серії АВ №0008162 від 30 вересня 2025 року позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, з посиланням на те, що 29 вересня 2025 року о 12 год. 04 хв. за адресою М-14, км 126+562, Миколаївська область відповідальна особа допустила рух транспортного засобу IVECO N-WAY днз. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.250% (2.665 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 7.211% при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1.3 до 1.8 м. при спарених колесах.
При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 30 вересня 2025 року відповідачем винесено також і постанову серії АВ №00008161, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно вказаної постанови 29 вересня 2025 року о 12 год. 02 хв. за адресою М-14, км 126+562, Миколаївська область відповідальна особа допустила рух транспортного засобу IVECO N-WAY, днз. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7.132% (1.855 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон.
З вказаного слідує, що постановами серії АВ №00008161 та серії АВ №00008162 позивача притягнуто двічі за одне і те ж саме правопорушення (з різницею у фіксації вчинення правопорушення 2 хв.), що виразилося у допущенні 29 вересня 2025 року руху транспортного засобу IVECO N-WAY, днз. НОМЕР_1 , за адресою М-14, км 126+562 із перевищенням вагових параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху. 
А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у даному випадку позивача двічі притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 132-1 КУпАП, що суперечить статті 61 Конституції України.
Доводи апеляційної скарги про те, що у спірних правовідносинах мали місце два самостійні адміністративні правопорушення лише з огляду на те, що вони були зафіксовані о 12 год. 02 хв. та о 12 год. 04 хв., є формальними та не враховують фактичних обставин справи, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору. 
Відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП пов`язується із фактом вчинення адміністративного правопорушення, а не з кількістю технічних записів або результатів автоматичної фіксації. Визначальним у даному випадку є встановлення того, чи мала місце одна фактична подія, чи два окремих самостійних правопорушення.
Як встановлено матеріалами справи, обидві фіксації були здійснені одним і тим самим комплексом автоматичного габаритно-вагового контролю, в одному й тому самому місці, щодо одного й того самого транспортного засобу та з інтервалом лише у дві хвилини. При цьому, як стверджує позивач, транспортний засіб після першої фіксації не продовжив рух іншим маршрутом і не вибув із зони дії системи контролю, а здійснив розворот та почав рух у зворотному напрямку через ту саму ділянку автомобільної дороги, на якій розташований відповідний WIM-комплекс.
Сам по собі факт розвороту транспортного засобу не створює нового складу адміністративного правопорушення та не свідчить про виникнення нової самостійної події, яка могла б бути підставою для повторного притягнення до адміністративної відповідальності. Навпаки, за обставин цієї справи розворот транспортного засобу свідчить про те, що обидві фіксації відбулися в межах одного безперервного процесу руху транспортного засобу через одну й ту саму зону автоматичного контролю та були нерозривно пов`язані між собою у часі, місці та за фактичними обставинами. 
Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що після першої фіксації було завершено відповідний контрольний процес, що транспортний засіб вибув із зони дії WIM-комплексу, а друга фіксація стала наслідком нового самостійного факту порушення, а не результатом повторного проїзду того самого транспортного засобу через ту саму систему автоматичного контролю після здійснення розвороту. 
Фактично відповідач ототожнює наявність двох технічних записів із наявністю двох окремих адміністративних правопорушень.
Однак, на думку колегії суддів, такий підхід не ґрунтується на законі та суперечить суті адміністративної відповідальності.
За наведених обставин спірна постанова серії АВ №0008162 від 30 вересня 2025 року фактично є наслідком повторної фіксації того самого транспортного засобу в межах однієї технологічної зони контролю після здійснення ним розвороту та руху у зворотному напрямку, а не результатом вчинення нового самостійного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі наявності постанови компетентного органу щодо того самого факту, яка не скасована в установленому порядку.
Підсумовуючи викладене у сукупності колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про скасування спірної постанови серії АВ №0008162 від 30 вересня 2025 року та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2026 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені. 
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення виготовлений 16 червня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В Лук`янчук