Справа № 953/76/26
н/п 2-а/953/46/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді – Власової Ю.Ю.,
секретар судового засідання – Панченко Л.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ГУНП України в Харківській області, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
у с т а н о в и в:
Стислий виклад позицій сторін.
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.12.2025 серії ЕНА № 6429527. 
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6429527 від 29.12.2025, інспектором СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Д.Р., його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн, у зв`язку із тим, що 29.12.2025 о 11 год. 39 хв. в Харківській обл., Харківського р-ну, швидкісна траса М29, поблизу смт Нова Водолага, поблизу з АЗС «Маршал», він керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайнявши правого краю на проїзній частині при відсутності інших ТЗ на ній, чим порушив п.п. 11.2. ПДР України, п. 11 ПДР України - порушив розташування ТЗ на проїзній частині.
З постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серія ЕНА № 6429527 від 29.12.2025 позивач не згоден з наступних підстав.
Так, 29.12.2025 об 11.40 він рухався по а/д “Харків-Сімферополь”, що має дві смуги в кожному напрямку, не доїжджаючи АЗС Маршал, поблизу н.п. Нова Водолага, почав виконувати об`їзд перешкод для руху, які знаходилися в правій смузі. Проїхавши певну відстань, на горизонті побачив автомобіль на розділювальній смузі, і людей біля нього і подумав, що хтось вилетів з дороги. Він вирішив не з`їжджати з лівої смуги (враховуючи стан правої) та продовжувати виконувати об`їзд. Після зупинки йому було сказано, що він порушує, так як рухається з технічною несправністю, потім виявилося, що порушив інший пункт правил. 
Інспектори застосували ПДР не в комплексі, а окремо взяту частину правової норми, абстрагувавшись від іншого тексту ПДР, що порушило основні завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення (встановлені ст. 245 КУпАП), а саме: порушено вимоги щодо всебічності, повноти і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством, зокрема, не були враховані положення, як п. 11.2 ПДР, який прямо передбачає, що об`їзд перешкоди не є порушенням цього пункту, так і п. 2.14 ПДР, за яким “Водій має право: е) відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян” та п. 1.5 ПДР, відповідно до якого, “Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків”.
Крім іншого, не було інспекторами звернуто увагу на положення ст. 247 КУпАП, що перелічує обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, (як першого пункту щодо вищенаведеного), а також і пункту 4 цієї статті, що проголошує наступне: «виключає провадження у справі - “вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони».
Відтак серед головних перешкод для руху на даному відрізку дороги були: вибоїни, тріщини і напливи проїзної частини, які не тільки можуть призвести до пошкодження майна яким є ТЗ, а і в найгіршому сценарії, пошкодивши механізми рульового керування зробити автомобіль некерованим водієм, що з великою вірогідністю призведе до ДТП; калюжі, які могли казати про наявність пошкоджень дороги в тому місці.
Крім того, грубим порушенням є відповідно відсутність протоколу (який враховуючи те що позивач з самого початку оспорював вчинення адміністративного правопорушення і не був з ним згоден - повинен був бути складений відповідно до ст. 258 КУпАП, в якій зокрема закріплено таке: “Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення”, до того ж відсутність такого документа позбавила позивача можливості зробити пояснення. Відповідно до ч. 3 ст. 283 постанова має містити порядок оплати штрафу, а якщо такого порядку немає, то виникає питання як позивач повинен його сплачувати.
На думку позивача, ним правильно була обрана смуга для руху, враховуючи погоду, що була у відповідний час і у відповідному місці, що не було взагалі враховано інспекторами при розгляді справи, він здійснював об`їзд перешкод для руху які були множинними, і десь на більшій десь на меншій відстані знаходилися одна від одної, на відрізку дороги від АЗС «Маршал», і до приблизно кількох кілометрів після. Крім того перебування автомобіля на лівій смузі не створило жодної аварійної ситуації для жодного автомобіля; так ні позаду, ані перед ним не було жодного транспортного засобу, що випливає і з постанови.
Таким чином, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним та необґрунтованим, оскаржувана постанова протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишено без руху.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі розгляд справи проводиться за правилами ст. 286 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
У відзиві на позов відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, та вказує про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки вона винесена без порушень матеріального та процесуального права.
Позиції учасників судового провадження
Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, наполягав на задоволенні вимог.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6429527 від 29.12.2025, складеною інспектором СРПП відділення поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Д.Р., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн
Зі змісту постанови убачається, що накладення адміністративного стягнення відбулося внаслідок звинувачення ОСОБА_1 у тому, що 29.12.2025 о 11 год. 39 хв. в Харківській обл., Харківського р-ну, швидкісна траса М29, поблизу смт Нова Водолага, поблизу з АЗС «Маршал», ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайнявши правого краю на проїзній частині при відсутності інших ТЗ на ній, чим порушив п.п. 11.2. ПДР України, п. 11 ПДР України - порушив розташування ТЗ на проїзній частині, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Релевантне законодавство
Приписами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
В силу положень п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
На виконання приписів ч.5 ст.14 Закону 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до вимог пункту 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Мотиви і висновки суду
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
На виконання положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Безпосередньо дослідивши докази, наданими сторонами, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Переглядом відеозаписів події, наданих представником відповідача до відзиву на позов, встановлено, що 29.12.2025 об 11 год. 39 хв. в Харківській обл., Харківського р-ну, швидкісна траса М29, поблизу смт Нова Водолага, поблизу з АЗС «Маршал», позивач ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , у лівій смузі, оскільки виконував об`їзд множинних перешкод у вигляді вибоїн, тріщин, напливів проїзної частини, калюж, які були розташовані на правій смузі, перебудувався у ліву смугу і продовжив рухатись, аж поки перешкод не стало, де його зупинив поліцейський. 
Відповідно до п. 1.10 ПДР перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. 
Тобто, глибокі вибоїни та тріщини є класичним прикладом нерухомого об`єкта, тобто перешкоди, і саме з цього визначення випливає поняття об`їзду — маневру, спрямованого на безпечне оминання такої перешкоди.
Ключовими вимогами правил під час маневру є безпечний інтервал (п. 13.3 ПДР): під час об`їзду необхідно дотримуватися дистанції до об`єкта та інших учасників руху, щоб не створювати аварійних ситуацій, а також пріоритет при зустрічному роз`їзді (п. 13.4 ПДР): якщо роз`їзд утруднений, перевагу має той водій, на чиїй смузі немає перешкоди. 
Враховуючи ту обставину, що пункт 11.2 ПДР України дозволяє відступати від руху біля правого краю для здійснення об`їзду, що і було зроблено ОСОБА_1 , і порушень у його діях п. 13.3. та 13.4 ПДР не вбачається, суд доходить висновку про обґрунтованість його позовних вимог та, як наслідок, задоволення позову та закриття провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Інші доводи і заперечення сторін означених висновків суду не спростовують.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6429527 від 29.12.2025 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Д.Р.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Харківській області (код ЄДРПОУ 40108599) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ГУНП в Харківській області, ЄДРПОУ 40108599, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13.

Суддя -           Ю.Ю. Власова