Справа № 127/14740/26 
Провадження № 3/127/3115/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"22" червня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 28.04.2026 о 23 год. 50 хв., в м. Вінниці, вул. Бучми, 96, керував транспортним засобом «Viper», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. При цьому на протязі року, а саме постановою ЕНА №5936403 від 14.10.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге на протязі року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України.
Крім того, ОСОБА_1 , 28.04.2026 о 23 год. 50 хв., в м. Вінниці, вул. Бучми, 96, керував транспортним засобом «Viper», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу. Був затриманий шляхом переслідування та блокування на патрульному автомобілі. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи вимоги ст. 277, ч. 2 ст. 268 КУпАП і те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа буде розглянута Вінницьким міським судом Вінницької області, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП є доведеною та підтверджена протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652551, №652540 від 29.04.2026; рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Миколи Гаврилюка від 29.04.2026; постановою серії ЕНА №5936403 від 14.10.2025.
Відповідно до вимог п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З протоколів про адміністративні правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , 28.04.2026 о 23 год. 50 хв., в м. Вінниці, вул. Бучми, 96, керував транспортним засобом «Viper», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. При цьому на протязі року, а саме постановою ЕНА №5936403 від 14.10.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге на протязі року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. Крім того, ОСОБА_1 , 28.04.2026 о 23 год. 50 хв., в м. Вінниці, вул. Бучми, 96, керував транспортним засобом «Viper», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу. Був затриманий шляхом переслідування та блокування на патрульному автомобілі. Таким чином, ОСОБА_1 по-рушив вимоги п. 2.4 ПДР. 
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинено повторно протягом року після накладеного адміністративного стягнення, передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП; ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. 
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено. Таким чином, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, що свідчить про нехтування ним норм ПДР. За таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Разом з тим, суд не може накласти додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу «Viper», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки матеріали справи не містять відомостей кому саме на праві власності належить вищевказаний транспортний засіб. 
Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постановою Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн., сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 122-2, 126, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 не-оподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: