ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026  м. Дніпро Справа № 908/3615/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Стефанів Т. В., 
суддів: Демчини Т. Ю., Кошлі А. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 (суддя Федько О. А., м. Запоріжжя) у справі № 908/3615/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30)
до відповідача-1 Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" (72202, Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Веселе, вул. Центральна, буд. 187-А, кв. 6)
до відповідача-2  ОСОБА_1 
про солідарне стягнення грошової суми 52 126,12 грн,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.
01.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вх. №3989/08-07/25 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до відповідачів: Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення суми 52 126,12 грн, яка складається з: 39 382,39 грн - заборгованість за тілом кредиту та 12 743,73 грн - заборгованості за процентами.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі № 908/3615/25 позов задоволено частково.
Стягнуто з Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" заборгованість за кредитом в розмірі 39 382,39 грн, заборгованість за процентами в розмірі 12 743,73 грн.
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 суми 52126,12 грн - відмовлено.
Стягнуто з Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , місцевий господарський суд виходив з того, що пунктом 2.2 Договору поруки сторони погодили строк виконання зобов`язань поручителем - 10 банківських днів з дати отримання від кредитора відповідної вимоги, при цьому така вимога є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем зобов`язань. Суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів звернення АТ "Райффайзен Банк" або позивача як нового кредитора до відповідача-2 з вимогою про виконання зобов`язання за кредитним договором та договором поруки. Суд врахував, що текст договору поруки був наданий АТ "Райффайзен Банк", а тому умови договору поруки мають тлумачитися проти того, хто їх написав (правило Contra proferentem). За відсутності направленої вимоги поручителю суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язань відповідачем-2 за договором поруки зі сплати спірної заборгованості на момент пред`явлення позову не настав. Суд також зазначив, що пред`явлення позову до поручителя не замінює вимогу кредитора до поручителя як умови настання строку виконання зобов`язання поручителем за договором поруки, оскільки поняття "пред`явлення вимоги" та "пред`явлення позову" мають різне змістовне наповнення та порядок реалізації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі №908/3615/25, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким вимоги позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ЕТАЛОН-2005" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафту № 015/11192/827227 від 21 лютого 2020 в розмірі 52 126,12 грн та суму судового збору у розмірі 2422,40 грн задовольнити у повному обсязі. Стягнути з Відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості з ОСОБА_1 та вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. ст. 236, 237 ГПК України щодо законності та обґрунтованості, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначає, що відповідно до п. 2.2 Договору поруки поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора. Водночас позивач був позбавлений об`єктивної можливості направити таку вимогу поручителю, оскільки зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території (смт Веселе, Запорізька область), що підпадає під Перелік тимчасово окупованих територій відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, а інші засоби зв`язку з відповідачем-2 скаржнику невідомі.
Скаржник звертає увагу, що ні у тексті, ні у реквізитах Договору про надання овердрафту чи Договору поруки не міститься інших засобів комунікації з поручителем, окрім адреси його реєстрації, зокрема відсутні електронна пошта та активні телефонні номери. Контактні телефони ФГ "ЕТАЛОН-2005", зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (380613621277, 380972389429) та в Кредитному договорі (380613621212), станом на дату подання скарги не обслуговуються операторами мобільного зв`язку, що унеможливлює направлення досудової вимоги будь-яким доступним способом.
Апелянт посилається на п. 7.6 Договору поруки, яким передбачено, що повідомлення та інша кореспонденція між сторонами здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий підпис, або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправлення. Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни в їх поштових та інших реквізитах, а у випадку порушення цієї вимоги кореспонденція вважається направленою та отриманою належним чином, якщо її було направлено за адресою, зазначеною у договорі. Скаржник зазначає, що у нього відсутні відомості щодо повідомлення відповідачем-2 первісного кредитора чи позивача про зміну свого місця проживання чи перебування, а також надання актуальних засобів зв`язку.
Апелянт також зазначає, що відповідно до п.п. 5.5, 5.6 Договору поруки способами комунікації між сторонами є поштові відправлення, електронні листи, SMS-повідомлення та інші погоджені засоби, проте жоден із цих способів не міг бути реалізований позивачем з об`єктивних причин. Скаржник посилається на положення Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги", зазначаючи, що для направлення вимоги в електронній формі позивач повинен був мати відповідні засоби комунікації з відповідачем-2, які б дозволяли ідентифікувати адресата, однак таких засобів у позивача не було.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до поручителя з підстав ненаправлення досудової вимоги, не врахував об`єктивну неможливість такого направлення, зумовлену перебуванням відповідача-2 на тимчасово окупованій території та відсутністю будь-яких інших засобів комунікації з ним.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Фермерське господарство "ЕТАЛОН-2005" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_1 не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Стефанів Т. В. (доповідач), судді - Демчина Т. Ю., Кошля А. О.
Згідно з ч.1 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч.ч. 1, 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі № 908/3615/25. Витребувано матеріали справи №908/3615/25 у Господарського суду Запорізької області. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом обставини справи.
21.02.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (АТ "Райффайзен Банк"/Банк/Кредитор) та Фермерським господарством "ЕТАЛОН-2005" (ФГ "ЕТАЛОН -2005", Позичальник, Відповідач 1) укладено Договір про надання овердрафту №015/11192/827227 (Кредитний договір, Договір), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах поточного ліміту, а Позичальник зобов`язався використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. Договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/ Кредитну заборгованість, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту (п.1.1.-1.2. Договору). 
Відповідно до п.1.3. - 1.4. Договору максимальний ліміт за Договором про надання овердрафту складає 150 000,00 гривень, у межах якого встановлюється Поточний ліміт. На дату укладення Договору Поточний ліміт складає 50 000,00. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарні місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4. Договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору. 
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 18% річних. 
Датою закінчення строку овердрафту є 21.02.2023 (розділ "Визначення термінів" договору про надання овердрафту).
З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2. Договору). 
Відповідно до п. 4.3. Договору нарахування процентів за користування Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю здійснюється виходячи з зазначених у Договорах розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості. 
Згідно п. 4.7.-4.8. Договору при розрахунку Процентів враховується день виникнення Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості. Позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти щомісяця в Дату сплати Процентів, та остаточно, при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.12. Договору, та з врахуванням наступних періодів: - в першому календарному місяці користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю - за період з дня надання Овердрафту/ виникнення Кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів; - в наступних календарних місяцях - за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів; - в останній календарний місяць - за період з календарного дня Дати сплати Процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості. 
За умовами п. 5.1.-5.2. Договору протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є Банківським днем, то для погашення такого Дебетового сальдо Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього Банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо. Якщо Дата закінчення Строку Овердрафту не є Банківським днем, то для погашення Овердрафту Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку для погашення Дебетового сальдо, Процентів та інших платежів, на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті закінчення Строку овердрафту. Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашенням Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець Банківського дня. Погашення Кредитної заборгованості здійснюється за рахунок будь-яких коштів Позичальника 
Пунктом 5.13 Договору встановлено, що у випадку відступлення Кредитором права вимоги за Договором, в день відступлення Поточний ліміт та Максимальний ліміт скасовуються, застосовуються наслідки, передбачені статтею 8 Договору, та Позичальник повинен негайно здійснити погашення Кредитної заборгованості.
Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками Сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання овердрафту №015/11192/827227 від 21.02.2020, АТ "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель, Відповідач-2 у справі) 21.02.2020 уклали Договір поруки № 015/11192/827227/П (далі - Договір поруки).
Відповідно до п.1.1 Договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 150000,00 грн, в порядку, передбаченому Кредитним договором, не пізніше 21.02.2023, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору; сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 18% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, в т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором.
Поручитель відповідає перед Кредитором у тому обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань (п. 1.2 Договору поруки).
За умовами п. 2.1 Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.
Пунктом 2.2. Договору поруки погоджено, що Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному у такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Кредитор має право направляти вимоги Поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання Забезпечених зобов`язань.
Строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку / настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання (п. 7.2 договору поруки).
АТ "Райффайзен Банк" свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надав відповідачеві-1 овердрафт/кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку Позичальника (а.с. 97-139).
Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем-1 (Позичальником) тривалий час не виконувались умови Кредитного договору, кредитні кошти у встановлені договором строки не сплачувались, у зв`язку з чим станом на 27.11.2025 у відповідача-1 існує заборгованість за кредитом в розмірі 39 382,39 грн, за відсотками - 12 743,73 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором та Виписками, які містяться в матеріалах справи.
24.07.2024 між Акціонерним товариством "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (Новий кредитор, позивач у справі) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, в п. 2.1 якого визначено, що на умовах, встановлений цим Договором та відповідно до ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Божників, вказаних в Реєстрі (ах) Боржників (Портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, Боржників. Розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. 
Відступлення Новому Кредитору зазначених у Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) прав вимоги відбувається за умови виконання Новим Кредитором п. 3.2 Договору, та з моменту підписання сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників (п. 2.2 Договору про відступлення права вимоги). 
Згідно з визначенням термінів, наведених в Розділі 1 Договору про відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2025, Боржник - фізична/юридична особа, фізична особа - підприємець, яка є позичальником за Кредитним договором, права вимоги за яким відступаються Новому кредитору. 
Зі змісту п.п. 3.1, 3.2 Договору відступлення права вимоги вбачається, що загальна вартість прав вимоги за Договором (ціна договору) становить 9 954 359,21 грн. Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок Первісного кредитора протягом двох робочих днів з моменту укладення цього Договору. 
За умовами пунктів 2.3, 2.6, 2.7 вказаного Договору відступлення права вимоги визначено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення. Права вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення. Відступлення прав вимоги за даним Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення. Протягом 10 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за цим Договором Первісний кредитор здійснює розсилку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення Новому кредитору прав вимоги згідно діючого законодавства України. 
У зв`язку з відступленням прав вимоги, в дату відступлення прав вимоги Первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, а Новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав Первісного кредитора за Договорами забезпечення, що наведені в Додатку №6 до Договору (п. 2.8 Договору відступлення права вимоги).
За змістом п.п. 3.4 та 3.5 Договору, у разі, якщо кошти на погашення заборгованості за Кредитним договором будуть отримані Первісним кредитором від Боржника та/або Поручителя чи страхової компанії, інших органів, то такі кошти можуть бути переховані Новому кредитору за окремою заявою платників. Якщо на поточний рахунок Боржника у Первісного кредитора, який використовувався Боржником для погашення кредитної заборгованості відповідно до умов Кредитного договору, будуть зараховані кошти, Первісний кредитор під час звернення Боржника до відділення, в якому відкрито поточний рахунок, зобов`язаний роз`яснити Боржнику про відступлення права вимоги та необхідність подачі Боржником платіжного доручення на перерахування коштів з його поточного рахунку на поточний рахунок Нового кредитора, про що протягом 5 (п`яти) робочих днів повідомляє Нового кредитора у порядку згідно з п. 8.8 Договору електронною поштою.
За платіжною інструкцією № 372 від 24.07.2025 ТОВ "ФК "ЄАПБ" перераховано на рахунок АТ "Райффайзен Банк" суму 9 954 359,21 грн плати за відступлення права вимоги згідно Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024. 
Відповідно до наданої позивачем копії Витягу з Реєстру боржників №4 від 30.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024, Первісним кредитором, в відступлено ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги до Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" за Кредитним договором №015/11192/82727 на суму основного боргу по кредиту в розмірі 39382,39 грн та 12743,74 грн суму заборгованості за процентами (а.с. 149). 
Згідно з витягом з переліку Договорів поруки (Додаток № 5 до Додаткової угоди №1 від 29.11.2024 до Договору) позивачу передано право вимоги до Поручителя ОСОБА_1 за Договором поруки №015/11192/827227/П від 21.02.2020 (а.с. 150). 
В матеріалах справи міститься відповідний детальний розрахунок заборгованості Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" по Кредитному договору №015/11192/82727 від 21.02.2020 станом на 30.07.2024, який виконаний АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (а.с. 20-21).
Згідно з п. 5.5 Договору відступлення права вимоги, з дати відступлення права вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнення за Договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із прав вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.
Враховуючи невиконання відповідачами своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 52126,12 грн, з яких сума основного боргу - 39382,39 грн, сума заборгованості за процентами за користування кредитом - 12743,74 грн.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі № 908/3615/25, яким позов задоволено частково.
Стягнуто з Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" заборгованість за кредитом в розмірі 39 382,39 грн, заборгованість за процентами в розмірі 12 743,73 грн.
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 суми 52126,12 грн - відмовлено.
Стягнуто з Фермерського господарства "ЕТАЛОН-2005" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, що відображає один із базових принципів цивільного права - принцип обов`язковості договірних зобов`язань. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються нормами Цивільного кодексу України. 
За змістом статей 11 та 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Відповідно до статті 626 ЦК України договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов і виборі контрагента (статті 6, 627 ЦК України), однак така свобода обмежується вимогами закону, розумності, справедливості та звичаїв ділового обороту.
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства (стаття 526 ЦК України). Одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше прямо не передбачено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Якщо у зобов`язанні визначено строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк (стаття 530 ЦК України).
Правове регулювання кредитних правовідносин визначено статтею 1054 ЦК України, відповідно до якої кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти на визначених договором умовах, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. До таких відносин застосовуються загальні положення про позику, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких визначаються договором.
Порушенням зобов`язання, згідно зі статтею 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі забезпечення виконання зобов`язання порукою застосовуються положення статті 554 ЦК України, згідно з якою у разі порушення боржником основного зобов`язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не передбачено договором. При цьому поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи основний борг, проценти, неустойку та можливі збитки, якщо інше прямо не встановлено умовами договору поруки.
Таким чином, сукупність наведених норм права свідчить про обов`язок сторін належно виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а у разі їх порушення - про настання передбачених законом правових наслідків, зокрема обов`язку боржника (та, у відповідних випадках, поручителя) відшкодувати заборгованість у повному обсязі.
Колегія суддів констатує, що апелянт фактично визнає, що вимога до поручителя не направлялась. Водночас саме умовами договору поруки (п. 2.2.) прямо передбачено, що обов`язок поручителя щодо виконання забезпечених зобов`язань виникає лише з моменту отримання ним відповідної вимоги кредитора, причому така вимога є єдиною та достатньою підставою для виникнення обов`язку поручителя. Отже, направлення вимоги є не формальністю, а юридичним фактом, з яким сторони пов`язали настання строку виконання зобов`язання поручителем.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов`язання визначений моментом пред`явлення вимоги, таке зобов`язання підлягає виконанню після її пред`явлення. У даному випадку без направлення вимоги строк виконання зобов`язання поручителем не настав, що правильно встановлено судом першої інстанції.
Посилання апелянта на об`єктивну неможливість направлення вимоги у зв`язку з тимчасовою окупацією території не може бути підставою для ігнорування умов договору. Ризик неможливості комунікації з боржником або поручителем несе кредитор, який прийняв відповідні права вимоги (що прямо передбачено п. 5.5 договору відступлення права вимоги). Крім того, сам договір поруки (п. 7.6) передбачає, що кореспонденція вважається належно направленою, якщо вона надіслана за адресою, зазначеною в договорі, незалежно від фактичного отримання. Отже, навіть за відсутності фактичного зв`язку з поручителем, позивач не був позбавлений можливості виконати умови договору шляхом направлення письмової вимоги за останньою відомою адресою.
Доводи апелянта про відсутність альтернативних засобів зв`язку (телефон, електронна пошта) також не мають правового значення, оскільки договір прямо передбачає основний спосіб комунікації - письмове повідомлення. Відсутність інших каналів зв`язку не звільняє кредитора від обов`язку дотримання погодженого сторонами порядку.
Посилання на законодавство у сфері електронного документообігу є безпідставним, оскільки воно не змінює умов конкретного договору поруки і не встановлює обов`язку чи виключного способу направлення вимог у таких правовідносинах. Норми цих законів не звільняють кредитора від необхідності виконання договірних умов щодо порядку пред`явлення вимоги поручителю.
Аргументи апелянта про те, що боржник та поручитель не повідомили про зміну своїх реквізитів, також не впливають на висновки суду, оскільки навіть за таких умов кредитор мав право і можливість направити вимогу за наявними в договорі реквізитами, що в силу п. 7.6 договору вважалося б належним повідомленням.
Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розмежування поняття "пред`явлення вимоги" та "пред`явлення позову". Звернення до суду не замінює направлення вимоги, якщо така прямо передбачена договором як передумова виникнення обов`язку поручителя. Така правова позиція відповідає усталеній судовій практиці.
Таким чином, відсутність доказів направлення вимоги поручителю свідчить про ненастання строку виконання зобов`язання останнім, що виключає можливість покладення на нього відповідальності на момент звернення до суду. Саме з цих підстав суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог до поручителя.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки обставин справи та не містять посилань на порушення судом норм матеріального чи процесуального права, передбачених статтею 277 ГПК України як підстав для скасування рішення.
Отже, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі № 908/3615/25- залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі № 908/3615/25- залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ".

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя Т. В. СТЕФАНІВ

Суддя Т. Ю. ДЕМЧИНА

Суддя А. О. КОШЛЯ