Справа №760/8691/25 1-кп/760/2716/26	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді     ОСОБА_1 
-при секретарі     ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12018100090000605, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2018 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 12.04.2016 Цюрипинським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту;
2) 07.06.2016 Миргородським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі,
3) 23.05.2019 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 03.03.2023 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
4) 25.04.2025 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:
-прокурора     ОСОБА_4 
-обвинуваченого    ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та повторно вчинив умисний злочин, за наступних обставин.
Так, 19.01.2018 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходився на території 8-9 колії Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський, що на площі Вокзальній, 1 в м. Києві, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , який стояв поруч з кіоском.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, підійшов до ОСОБА_5 та правою рукою, зігнутою в лікті, притиснув останнього до кіоску, чим утримував потерпілого та не давав йому змоги чинити опір, а лівою рукою відкрито дістав з кишень штанів ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 400 грн. та проїзний документ серії ВГ 508030 на потяг № 027 сполученням «Київ-Запоріжжя» на ім`я ОСОБА_5 , який матеріальної цінності для потерпілого не становить.
Після чого, ОСОБА_3 вихопив з руки потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Doogee X30», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 2399 грн., в силіконовому чохлі, з сім-картою мобільного оператора «Vodafone», вартістю 25 грн. та сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн., та картою пам`яті «НС» на 4 Гб, вартістю 150 грн. 
Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєного злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3024 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив факт відкритого викрадення грошових коштів та мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, що мало місце 19.01.2018 о 14 год. 00 хв. на території 8-9 колії Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський, що на Вокзальній площі, 1 в м. Києві, та після чого, з місця вчинення злочину зник. У вчиненому щиро розкаявся. При призначенні покарання просив врахувати його скрутні життєві обставини та активне сприяння розкриттю даного злочину.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, та обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його, як особу.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 , у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаним із насильством відносно потерпілого ОСОБА_5 , грошових коштів у сумі 400 грн. та мобільного телефону «Doogee X30», що мало місце 19.01.2018 о 14 год. 00 хв. на території 8-9 колії Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський, що на Вокзальній площі, 1 в м. Києві, вчинене повторно, за наведених вище обставин. 
Кваліфіковані його дії правильно за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим злочину, що належать до категорії тяжких злочинів, що в результаті його дій тяжких наслідків не настало, а також дані про особу обвинуваченого:
- раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, розлучений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, 
- обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 : щире каяття, 
- обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено..
Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, а також обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину - щире каяття, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, та винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, та до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався, а ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025, тому суд вважає необхідним рахувати ОСОБА_3 строк відбуття покарання з дня проголошення вироку, зарахувавши у строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази: 
- грошові кошти у сумі 400 грн., мобільний телефон марки «Doogee X30», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі, з сім-картою мобільного оператора «Vodafone» та сім-картою мобільного оператора «Київстар», та картою пам`яті «НС» на 4 Гб, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , необхідно залишити у розпорядженні потерпілого;
- проїзний документ серії ВГ 508030 на потяг № 027 сполученням «Київ-Запоріжжя» на ім`я ОСОБА_5 , необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні. 
Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025, остаточно призначити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня проголошення вироку.
Зарахувати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025.
Речові докази:
- грошові кошти у сумі 400 грн., мобільний телефон марки «Doogee X30», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі, з сім-картою мобільного оператора «Vodafone» та сім-картою мобільного оператора «Київстар», та картою пам`яті «НС» на 4 Гб, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні потерпілого;
- проїзний документ серії ВГ 508030 на потяг № 027 сполученням «Київ-Запоріжжя» на ім`я ОСОБА_5 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя:          ОСОБА_1