Справа № 686/1001/26
Провадження № 2/686/4097/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне  

2 червня 2026 року 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Порозової І.Ю.,
за участю секретаря – Кшановської Є.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
В січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 18017,70 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 17.03.2025 ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №175329 на суму 13334 грн.
На виконання умов Кредитного договору, 17.03.2025 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідача.
16.04.2025 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №175329. 
Відповідно до Реєстру прав вимог № 6від 03.09.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 до Договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 19517,70 грн, яка складається з: 11810,76 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5805,94 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн. – заборгованість по комісії; 1500,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
З урахуванням вищенаведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18017,70 грн. (11810,76 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5805,94 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн. – заборгованість по комісії), 2422,40 грн. судового збору та 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Ухвалою судді від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Представник позивача у позовній заяві вказав про слухання справи за її відсутності та підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки відповідача суду невідома, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 17.03.2025 ТзОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №175329 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 
За цим договором Кредитодавець видав Позичальникові Кредит на суму 13334,00 грн.; на строк 84 дні; реальна річна процентна ставка 48083,53% річних, процентна ставка 390% річних; комісія за надання кредиту складає 3333,50 грн.; загальні витрати за кредитом 11145,54 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 24479,54 грн. 
16.04.2025 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №175329. 
Відповідно до Реєстру прав вимог № 6від 03.09.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 до Договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
За період користування кредитом позичальник вніс проплату у розмірі 3524,34 грн., з яких 1523,24 грн. зараховано на погашення заборгованості по тілу кредиту, 2000,00 грн. зараховано на погашення заборгованості по відсотках.
Зазначені обставини підтверджуються: правилами надання коштів у кредит; заявою ОСОБА_1 про видачу кредиту від 14.03.2025; паспортом споживчого кредиту; договором про споживчий кредит (публічна частина); договором про споживчий кредит № 175329 від 17.03.2025 (індивідуальна частина); графіком платежів; випискою з особового рахунку за Кредитним договором №175329 від 17.03.2025; карткою обліку виконання договору; випискою АТ «Райффайзен Банк» від 26.02.2026 року; Договором факторингу №16042025, Реєстром прав вимог № 6від 03.09.2025 до Договору Факторингу 1; Актом приймання-передачі Реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 до Договору факторингу 1.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Із матеріалів справи вбачається, що під час укладення угод використовувався електронний договір із застосуванням цифрового підпису.
Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису, умови якого позивачем були виконані. Таким чином, після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитодавця виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 175329 від 17.03.2025 у розмірі 18 017,70 грн., яка складається з 11 810,76 грн. заборгованості за тілом, 5 805,94 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією 401,00 грн.;
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. 
Щодо витрат на правову допомогу.
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Встановлено, що 10.09.2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» був укладений договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02.
11.09.2025 укладено Додаткову Угоду№25771372389 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02.
Згідно складеного Акту прийому передачі наданих послуг, Адвокатським бюро «Соломко і партнери» надано послуги на суму 7000 грн.
Судом встановлено, що понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджено відповідними документами, однак, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною та однотипною за своїм змістом, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу саме у заявленому позивачем розмірі.
Таким чином, з урахуванням принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, фактично витрачений адвокатом час на підготовку документів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525,526, 512, 514, 612, 1048,1049,1050, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333), (Код ЄДРПОУ: 43541163) заборгованість за кредитним договором № 175329 від 17.03.2025 у розмірі 18 017,70 грн., яка складається з 11 810,76 грн. заборгованості за тілом, 5 805,94 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією 401,00 грн.; 2422,40 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 11.06.2026.

Суддя: