Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року        м. Рівне

Справа № 570/5269/25
Провадження № 33/4815/168/26

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
захисника – адвоката Рудницької А.В.
секретаря судового засідання – Супрунюк К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з власними технічними засобами захисникаматеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Рудницької А.В. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 
З постанови суду слідує, що 20 вересня 2025 року о 04 год. 18 хв. на автодорозі Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Hyundai Terracan д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, результат огляду становить 1,47 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. 
В апеляційній скарзі адвокат Рудницька А.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 керування транспортним засобом не здійснював, сидів в автомобілі на заправці, момент зупинки транспортного засобу на відео відсутній, а, відтак, його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доводи адвоката Рудницької А.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи й викладене в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених місцевим судом достатніх і достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка, а саме – даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №459367 від 20.09.2025 року (а.с. 3), результату огляду газоаналізатора «Drager Alcotest №6810», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником 1,47 ‰ (а.с. 4), акту огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.09.2025 року (а.с. 5), направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу від 20.09.2025 року (а.с. 6), зобов`язання ОСОБА_1 не керувати автомобілем від 01.09.2025 року( а.с. 8), рапорту від 20.09.2025 року( а.с. 10) відеоматеріалах. 
Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Hyundai Terracan д.н.з. НОМЕР_1 , на думку апеляційного суду, не є переконливими, оскільки, згідно відеозапису, в момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, на водійському сидінні автомобіля перебував ОСОБА_1 , який на запитання працівників поліції відповів, що їде з ОСОБА_2 на заправку пити каву (відеофайл export-qskj3 час: 00 хв. 55 с., час:01 хв. 20 с.)
Під час спілкування працівники поліції виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкоголь, а саме пиво (export-qskj3 час: 05 хв. 46 с. – 06 хв. 00 с.). 
ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройтиогляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу погодився, пройшов такий огляд з результатом 1,47 ‰. Не погодився з результатом огляду, однак, проїхати до медичного закладу відмовився. (export-qskj3 час: 12 хв. 57 с. – 18 хв. 30 с.). 
Адвокат Рудницька А.В. звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд щодо нього працівниками поліції є неправомірним.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі, у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на автодорозі Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, тобто, поза межами території будь-якої військової частини, ОСОБА_1 не був у військовій формі, не керував транспортним засобом Збройних Сил України, і працівникам поліції не було надано доказів виконання ним обов`язків військової служби.
А, відтак, ОСОБА_1 несе відповідальність за порушення вимог ПДР на загальних підставах.
Неправомірні, на думку апелянта, дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції законною і підстав для її скасування не вбачає.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення відповідає нормі закону і є мінімальним.
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И Л А:
Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська