ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2102/25  Номер провадження 22-ц/814/918/26	Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю. В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М.,
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,
секретар:Горбун К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського професійного ліцею на рішення Подільського районного суду міста Полтави від 19 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського професійного ліцею, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення компенсації, -
В С Т А Н О В И В :
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського професійного ліцею про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення компенсації.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є матірю – вихователькою неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 26.03.2015 року №0134 та рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 12.06.2019 року №0493. При вступі до Полтавського професійного ліцею були подані документи, що підтверджують вищезазначений статус. З 01.09.2024 року ОСОБА_2 є ученицею Полтавського професійного ліцею та навчається у групі №17 на першому курсі (денна форма навчання). Однак, не зважаючи на подані підтверджуючі документи, Полтавський професійний ліцей не забезпечив ОСОБА_2 безоплатним харчуванням та не відшкодував кошти за харчування з 01.09.2024 навчального року. Компенсація за безоплатне гаряче харчування, яке не відбулося підтверджується довідками про доходи, в якій зазначена тільки соціальна стипендія. Заява до Полтавського професійного ліцею подавалася неодноразово 16.09.2024 року та 19.03.2025 року та неодноразово було відмовлено Полтавським професійним ліцеєм у відшкодуванні коштів та забезпеченням безоплатним гарячим харчуванням. Позивачем було подано звернення до Полтавської міської ради з приводу безоплатного гарячего харчування. Так, Департаментом освіти Полтавської міської ради була надана відповідь в якій зазначено, що для ОСОБА_2 , учениці першого курсу Полтавського професійного ліцею (денна форма навчання) передбачено безоплатне гаряче харчування. Роз`яснення та спілкування представників соціальних служб із керівництвом Полтавського професійного ліцею щодо необхідності забезпечення ОСОБА_3 дарї, як особи, яка позбавлена батьківського піклування, щодних позитивних результатів не надали.
Позивач просила суд зобов`язати Полтавський професійний ліцей забезпечити безоплатним гарячим харчуванням з триразовим режимом ОСОБА_2 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Стягнути з Полтавського професійного ліцею на користь ОСОБА_2 компенсацію за безоплатне гаряче харчування з 01 вересня 2024 навчального року у розмірі 126,00 грн. за кожен день харчування по день забезпечення безоплатним гарячим харчуванням ОСОБА_2 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Рішенням  Подільського районного суду міста Полтави від 19 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського професійного ліцею, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення компенсації, - задоволено повністю.
Зобов`язано Полтавський професійний ліцей, забезпечити безоплатним гарячим харчуванням з триразовим режимом ОСОБА_2 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Стягнуто з Полтавського професійного ліцею, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію за безоплатне гаряче харчування з 16 вересня 2024 навчального року у розмірі 126,00 грн. за кожен день харчування по день забезпечення безоплатним гарячим харчуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Стягнуто з Полтавського професійного ліцею,  на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісти одинадцять грн. 20 коп.)
Непогодившись із вказаним пішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач Полтавський професійний ліцей. 
Скаржник гнаголошує?що судом невірно застосовані норми матеріального права , зокрема , суд не застосував норми права, що стосуються спірних правовідносин, а саме: - пункт 13 постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування»; пункт 13 постанови КМУ № 552 від 26.06.2019 року «Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом “гроші ходять за дитиною” 
Окрім того, суд не надав належної оцінки фактичним обставинам, що мають значення, а саме: - що ОСОБА_2 та її батьки-вихователі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не звертались до Полтавського професійного ліцею із відповідною заявою про переведення учня, ОСОБА_2 , на повне державне утримання в заклад освіти, що б надавало останній право на безоплатне гаряче харчування з триразовим режимом в Полтавському професійному ліцеї відповідно до пп. 1 п. 1 Наказу Полтавського професійного ліцею № 143 від 29.08.2024. Також зауважує, що батьки-вихователі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спірний період (протягом 2024-2025 навчального року) отримали в Департаменті соціального захисту населення Полтавської міської ради на дитину-вихованця ОСОБА_2 державну соціальну допомогу та грошове забезпечення відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа у тому числі з інвалідністю, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом “гроші ходять за дитиною”.
Тому скаржник вважає, що одночасне отримання батьками-вихователями у спірний період компенсації витрат на забезпечення дитини-вихованця ОСОБА_2 у точу числі на забезпечення її повноцінним харчуванням за рахунок соціальної допомоги, та стягнення з ліцею компенсації за харчування за той самий період, фактично є подвійною компенсацією, що не передбачено законом. 
Окрім того, вказує, що суд порушив і норми процесуального права , ухваливши рішення на майбутнє поза межами спірного періоду, не врахувавши, що спірний період стосувався 2024-2025 навчального року (з 1 вересня 2024 по 30 червня 2025 року) і не перевірив чи відповідає з урахуванням спірного періоду позовна вимога про зобов`язання забезпечити ОСОБА_2 харчуванням у закладі освіти належному способу юридичного захисту. Також не обґрунтував рішення в частині застосування норми п. 15, 16 постанови КМУ № 305 від 24.03.2021 яка встановлює виплату компенсації з інших правових підстав (у випадку відсутності можливості у закладі освіти організації гарячого харчування), у наслідок чого дійшов безпідставного висновку про стягнення з Полтавського професійного ліцею компенсації за безоплатне гаряче харчування з 16.09.2024 по день забезпечення безоплатним гарячим харчуванням та вийшов за межі спірного періоду в цій частині.
Зважаючи на викладене , апелянт просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Полтави від 19 вересня 2025 року, та постановити нове , про відмову в задоволенні позовних вимог.
Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність апеляційної скарги , просить рішення залишити без змін.
У справі встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштована на виховання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З 01.09.2024 року ОСОБА_2 є ученицею Полтавського професійного ліцею, що підтверджується витягом з наказу Полтавського професійного ліцею від 30.08.2024 року №5 «З-УДЗ» про зарахування до складу учнів, прийнятих на навчання за регіональним замовленням.
16.09.2024 року матір-вихователька ОСОБА_1 звернулася до Полтавського професійного ліцею із заявою про забезпечення безоплатним гарячим харчуванням у закладі освіти для ОСОБА_2 , яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування, відповідно до постанови КМУ №305 від 24.03.2021 року №Про затвердження норм та Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку».
Листом від 16.10.2024 року №508, Полтавський професійний ліцей відмовив матері-виховатильці дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 у забезпеченні ОСОБА_2 безоплатним гарячим харчуванням, з посиланням на ту обставину, що в ліцеї діти, вихованці дитячого будинку сімейного типу, вихованкою якого є ОСОБА_2 , отримують лише соціальну стипендію.
19.03.2025 року матір-вихователька ОСОБА_1 повтроно звернулася до Полтавського професійного ліцею із заявою про забезпечення ОСОБА_2 , яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування, безкоштованим гарячим харчуванням.
16.04.2025 року ОСОБА_1 . Полтавським професійним ліцеєм надана відповідь про те, що учень є прийомною дитиною або дитиною-вихованцем дитячого будинку сімейного типу , він за вибором може бути зарахований на повне державне виховання у закладі освіти або йому продовжується виплата соціальної допомоги як дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що керівництво Полтавського професійного ліцею, який має державну форму власності, відповідно до діючого законодавства та внутрішнього наказу, прийнятого відповідно до діючого законодавства, було зобов`язано з моменту звернення матері-виховательки із заявою від 16.09.2024 року забезпечити ОСОБА_2 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, безоплатним гарячим харчуванням з триразовим режимом (сніданок, обід, вечеря) вартістю 126 грн. Але відповідач, ігноруючи всі прийняті позивачем досудові заходи врегулювання спору та неодноразово подані заяви про забезпечення дитину безоплатним гарячим харчуванням, грубо та тривалий час порушує встановлені державою соціально-правові гарантії для дітей, позбавлених батьківського піклування, які підлягають захисту. Відповідач не заперечує того факту, що він не організовував харчування для ОСОБА_2 , яка є дитиною, що позбавлена батьківського піклування, а отже допустив бездіяльність, а тому з метою повного захисту прав дитини, яка відноситься до пільгової категорії, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Колегія суддів погоджується із відповідним висновком суду першої інстанції виходячи з слудуючого .
Згідно із частиною першою, другою статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ст.2 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» законодавство України про соціальний захист дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, складається з Конституції України, цього Закону та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини, пов`язані з наданням матеріальної, соціальної та правової допомоги дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Згідно ст. 8 вищевказаного Закону , право на повне державне забезпечення в закладах освіти мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних закладів освіти.
Відповідно до ст.25 Закону порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до закладу освіти, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.
Згідно із п.3 ст.56 ЗУ «Про освіту» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, у підпорядкуванні яких перебувають державні і комунальні заклади освіти, забезпечують безоплатним гарячим харчуванням:
дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних та інклюзивних класах (групах), дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", дітей з числа осіб, визначених у статтях 10 та 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які навчаються в закладах дошкільної, загальної середньої, професійної чи фахової передвищої освіти;
осіб інших категорій, визначених законодавством та/або рішенням органу місцевого самоврядування.
Скаржник , наголошуючи на незаконності рішення суду першої інстанції вказував, що а ні позивач , а ні сама ОСОБА_2 не зверталися до Полтавського професійного ліцею із заявою про переведення учня ОСОБА_2 на повне державне утримання в закладі освіти. Тож, ураховуючи вказане , згідно п.13 постанови КМУ «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», оскільки ОСОБА_2 є вихованкою дитячого будинку сімейного типу , батьки-вихователі якої отримують державну соціальну допомогу та грошове забезпечення , остання не має забезпечуватись гарячим харчуванням у Полтавському професійному ліцеї.
Досліджуючи наведені аргументи колегія суддів вважає за необхідне зазначити слідуюче.
Так, згідно ст.31 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» батьки-вихователі є особами, які заміняють батьків, законними представниками своїх вихованців і захищають їхні права та інтереси в органах державної влади, у тому числі судових, як опікуни або піклувальники без спеціальних на те повноважень. Вони не можуть використовувати надані їм права всупереч інтересам дитини.
Тож, ОСОБА_1 діючи в інтересах ОСОБА_2 16 вересня 2024 року звернулася до Полтавського професійного ліцею із заявою про забезпечення учня Полтавського професійного ліцею ОСОБА_2 безоплатним харчуванням відповідно до постанови КМУ від 24.03.2021р. №305 «Про затвердження норм та Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку»
Згідно постанови КМУ від 24.03.2021р. №305 «Про затвердження норм та Порядку організації харчування у закладах освіти та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку» , засновник (засновники) або уповноважені ним (ними) органи закладів освіти забезпечують безоплатне гаряче харчування в державних і комунальних закладах освіти за рахунок коштів відповідних бюджетів відповідно до встановленого в закладі освіти режиму (кратності) харчування для: дітей, позбавлених батьківського піклування; дітей з числа внутрішньо переміщених осіб, дітей, які мають статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів.
Полтавський професійний ліцей , повідомляючи ОСОБА_1 про відсутність підстав для забезпечення ОСОБА_2 гарячим харчуванням вказував на те, що учениця є вихованкою дитячого будинку сімейного типу та для такої особи передбачено лише соціальну стипендію .
Апелянт обгрунтовуючи відсутність підстав для надання такого гарячого харчування вказував на те, що згідно Листа Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_4 у період часу з 01.09.2024 по 30.06.2025 отримував державну соціальну допомогу та грошове забезпечення згідно постанови КМУ №552 від 26.06.2019 на дитину – вихованця ОСОБА_2 . 
Окрім того, посилався на п.13 Постанови КМУ від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», яким установлено, що , дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, при вступі на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м`яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.
У разі коли такий учень або студент є прийомною дитиною чи дитиною-вихованцем дитячого будинку сімейного типу, він за вибором може бути зарахований на повне державне утримання або йому продовжується виплата соціальної допомоги як дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування.
Наголошуючи на обставині того, що ОСОБА_2 є вихованкою дитячого будинку сімейного типу , а ОСОБА_4 було отримано грошове забезпечення на дитину позбавлену батьківського піклування , відповідно остання не була зарахована на повне державне утримання, у відповідача відсутній обов`язок із забезпечення такої дитини гарячим харчуванням та компенсації такій дитині неотриманого гарячого хорчування за спірний період.
Щодо основного аргументу скаржника про отримання ОСОБА_4 грошового забезпечення на дитину позбавлену батьківського піклування ОСОБА_2 , колегія суддів зауважує, що в даній справі розглядається питання щодо правомірності дій Полтавського професійного ліцею з ненадання гарячого харчування та компенсації у зв`язку із його ненаданням , відтак питання отримання ОСОБА_4 державної соціальної допомоги не є предметом розгляду даної справи та не має жодного значення для справи у контексті позовних вимог.
Посилаючись на положення Постанови КМУ від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», апелянтом залишено позаувагою , що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які перебувають під опікою (піклуванням), діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, особи з їх числа, а також учні та студенти, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків (батьки яких померли/оголошені померлими, загинули або пропали безвісти), які передані до прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу, проживають в малому груповому будинку, на період навчання у закладі загальної середньої освіти за рахунок закладу освіти забезпечуються безоплатно шкільною і спортивною формами, обідами, а у закладах професійної, фахової передвищої та вищої освіти - обідами і гуртожитком.
Статус ОСОБА_2 , як особи позбавленої батьківського піклування , що є вихованкою дитячого будинку сімейного типу пітверджується рішенням ВК Ізюмської міської ради Харківської області №0134 від 26.03.2015 та №0493 від 12.06.2019 . Вказані документи були надані Полтавському професійному ліцею при зверненні із заявою про надання гарячого харчування від 16.09.2024.
Окрім того, як установлено з матеріалів справи розпорядженням голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 02.02.2017 №49 «Про переведення прийомної сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в статус дитячого будинку сімейного типу та передачу їм на виховання дітей» було утворено дитячий будинок сімейного типу.
Згідно положення «Про дитячий будинок сімейного типу» затвердженого Постановою КМУ №546 від 26.04.2002 особи які бажають сворити дитячий будинок сімейного типу подають документи для оформлення такої дії за місцем свого проживання .
У разі переміщення такої сім`ї у зв`язку із введенням на території України надзвичайного або воєнного стану, заява про забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу може подаватися до органу місцевого самоврядування за місцем до якого перемістилась сім`я.
У справі , що переглядається рішення про забезпечення функціонування та продовження перебування в дитячому будику , зокрема , ОСОБА_2 , прийняте ВК Полтавської міської ради 08.08.2024 №227, оскільки наразі дитячий будинок перемістився до с.Ковалівка Полтавської області.
Відповідно , зважаючи на вказані обставини ОСОБА_2 має право на безоплатне харчування не тільки як дитина позбавлена батьківського піклування згідно Постанови КМУ від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», а і як внутрішньо переміщена особа .
Відповідно до п.10 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» діти з числа внутрішньо переміщених осіб чи діти, які мають статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, які навчаються у дошкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів і форми власності, забезпечуються безкоштовним харчуванням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На вказану обставину відповідачу Полтавському професійному ліцею наголошували й Департамент освіти Полтавської міської ради та Полтавський міський центр соціальних служб.
Проте , відповідач незважаючи на викладені обставини , порушує права ОСОБА_2 як дитини позбавленої батьківського піклування на отримання безоплатного гарячого харчування протягом навчання у Полтавському професійному ліцеї. Зважаючи на вказані осбативини , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задовлення позовних вимог, та вірно послався на те , що законодавство щодо соціальних гарантій для дітей позбавлених батьківського піклування не містить застережень з приводу виключного забезпечення дитини гарячим харчування лише у разі зарахування дитини на повне державне утримання та неотримання харчування у разі наявності в дитини статусу вихованця дитячого будинку сімейного типу.
Щодо компенсації вартості за ненадання гарячого харчування , то суд першої інстанції вірно керувався положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2021 р. № 305 , згіно якої у разі відсутності можливості для організації повноцінного харчування категоріям здобувачів освіти, встановленим законодавством, у закладі освіти може виплачуватися грошова компенсація у розмірі вартості харчування у закладах освіти з цілодобовим перебуванням, у складі яких є пансіон, відповідного регіону з урахуванням торговельних націнок. Особам, яким в установленому законодавством порядку призначено опікуна чи піклувальника, виплачується вартість обіду. 
Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради №5 від 13.01.2022 року, виконавчий комітет Полтавської міської ради вирішив для учнів закладів професійної (професійно-технічної) освіти державної форми власності з 01.01.2022 року встановити на одного учня в день вартість харчування 126 грн. (із змінами рішення №350 від 08.09.2022 року) та забезпечити гарячим триразовим режимом харчування (сніданок, обід,вечеря) дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа.
Наказом Полтавського професійного ліцею від 29.08.2024 року №143 визначено порядок організації харчування учнів пільгових категорій Полтавського професійного ліцею на 2024-2025 роки, відповідно до п.1 якого директором ліцею наказано забезпечити безоплатним гарячим харчуванням з триразовим режимом (сніданок, обід, вечеря) вартістю 126 грн. дітей-сиріт; дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа без додаткових умов.
Окільки , поновлення права ОСОБА_2 в натуральному виразі ( отримання неотриманого гарячого харчування) є неможливим , суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо компенсації вартості неотриманого гарячого харчування у грошовому виразі за вартістю 126 грн визначеною Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради №5 від 13.01.2022 року та Наказом Полтавського професійного ліцею від 29.08.2024 року №143.
Щодо незгоди апелянта із періодом за який здійснюється така компенсація та виходом за межі спірного періоду судом першої інстанції у зв`язку із ухваленням рішення про стягнення компенсації до моменту усунення такого порушення.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем, під час розгляду справи не долучено доказів , які б підтверджували усунення ним порушення права ОСОБА_2 на отримання гарячого харчування , шляхом надання такого харчування чи компенсації його вартості. Відповідно , як суд першої інстанції так і апеляційний суд , позбавлені можливості обрахувати суму компенсації що належить стягнути з Полтавського професійного ліцею на користь ОСОБА_2 . Тож, вимога ОСОБА_1 про компенсацію за безоплатне гаряче харчування правомірно підлягає задовленню до моменту усунення такого порушення , тобто забезпечення ним , але не більше ніж на період продовження ОСОБА_2 навчання у Полтавському професійному ліцеї.
На переконання колегії суддів , наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, яке повністю відповідає інтересам дитини, яка позбавлена батьківського піклування, а тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 367 , 368 , 374 , 375 , 381 - 384 ЦПК України,суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Полтавського професійного ліцею – залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Полтави від 19 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов