Справа № 677/1584/25
Провадження № 2/677/166/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
08.05.2026 року      м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області 
в складі головуючого – судді Шовкуна В.О.,
за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , яка приходиться рідною сестрою його матері ОСОБА_3 . На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 , а вона проживала разом із нею за вказаною адресою без реєстрації. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Імені Ватутіна» с. Михайлівці на території Красилівської територіальної громади. Вона прийняла спадщину тітки ОСОБА_2 , так як постійно проживала із нею на час її смерті. Окрім неї інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має, її єдина донька ОСОБА_4 , померла раніше неї, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, приватним нотаріусом Шлейник М.С. 20.03.2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини та не наданням документального підтвердження її проживання із тіткою на час її смерті, а також правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме сертифіката на право на земельну частку пай. За таких обставин, на даний час вона не може документально підтвердити факт постійного проживання із тіткою ОСОБА_2 на час її смерті, отримати правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 , документально підтвердити факт його належності для останньої та оформити спадкові права на таке право, у зв`язку із чим вимушена звертатись із даним позовом до суду. Таким чином, у зв`язку з втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) та не можливістю з незалежних від неї причин отримати його дублікат, відмовою нотаріуса у видачі для неї свідоцтва про право на спадщину, вона не може у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушена також просити суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_2 право на належну їй земельну частку (пай).

Аргументи учасників справи.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сидорук Д.В. (14.04.2026 року) вимоги позову підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у ньому, просив їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в судові засідання не з`являвся, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили викладені в позовній заяві факти, оскільки вони живуть по сусідству в одному селі та знають даних людей.

Позиція суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання (08.05.2026 року) не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.
Судом встановлено те, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті (а.с. 5). 
Померла ОСОБА_2 є рідною тіткою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією рішення Красилівського районного суду від 12.10.2018 року (а.с. 6).
На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_1 проживала разом із нею за вказаною адресою без реєстрації, що підтверджується довідкою Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 41 від 19.03.2025 року (а.с. 7).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Імені Ватутіна» с. Михайлівці на території Красилівської територіальної громади.
Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину ОСОБА_2 , у відповідності до ст. 1268 ЦК України, так постійно проживала із нею на час її смерті.
Окрім позивача ОСОБА_1 інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має, її єдина донька ОСОБА_4 , померла раніше неї, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 32).
За даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна ОСОБА_2 на даний час не заведена (а.с. 9).
Приватним нотаріусом Шлейник М.С. 20.03.2025 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини та не наданням документального підтвердження спільного проживання на час її смерті, а також правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме сертифіката на право на земельну частку пай.
Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено.
Чинним на сьогоднішній день законодавством не передбачено можливості та порядку видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай). До того ж, такий документ може бути видано виключно його власнику, тобто для ОСОБА_2 , яка померла.
У зв`язку зі смертю власника ОСОБА_2 , повторно отримати на його ім`я сертифікат на земельну частку (пай) не можливо.
ОСОБА_2 належало таке право і воно входить до складу її спадщини.
ОСОБА_2 як член КСП «Імені Ватутіна» с. Михайлівці була включена до виданого зазначеному КСП державного акту на право колективної власності на землю, їй був виданий відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) та на підставі цього вона приймала участь у розподілі земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) за результатами якого за нею були закріплені земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 1,37 га., та № НОМЕР_2 площею 1,02 га.
Зазначені обставини підтверджуються довідкою Щиборівської сільської ради від 19.03.2025 року № 42 про участь ОСОБА_2 у жеребкуванні з розподілу земельних часток (паїв) (а.с. 10) та довідкою ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (а.с. 37).
Підтвердженням тих обставини, що вони постійно проживали з спадкодавцем ОСОБА_2 до дня її смерті, зокрема і показами судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Інформація про складення заповіту спадкодавцем ОСОБА_7 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті в матеріалах справи відсутні. 
За вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Імені Ватутіна» с. Михайлівці на території Красилівської територіальної громади, на день звернення позивача ОСОБА_1 до суду, як і на день розгляду справи, залишається юридично не прийнятою ніким із спадкоємців.
Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Так, відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У судовому засіданні встановлено, що інших осіб, крім ОСОБА_1 , які б претендували б на спадщину немає. 
У судовому засіданні встановлено той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом. Дані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами, а також підтверджені свідками, які були допитані у судовому засіданні.
Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім’ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повідомили суд про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно проживали разом, тобто підтвердили всі наведені у позові обставини.
Вказані обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи.
Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, так як у відповідності до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).
Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на неї відсутній.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6- 164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.
Право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , суд беручи до уваги, що позивач згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Імені Ватутіна» с. Михайлівці на території Красилівської територіальної громади ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.
На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Щиборівської сільської ради Хмельницької області на користь позивача не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 135, 319 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст.ст. 1268, 1218, 328, 392 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із тіткою ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на час її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,61 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Імені Ватутіна» с. Михайлівні на території Щиборівської територіальної громади.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники провадження (сторони):
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач – Щиборівська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: 31070, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Щиборівка, вул. Центральна, 12, ЄДРПОУ: 04404421.

Суддя:     В.О. Шовкун