Єдиний унікальний номер № 333/4298/25
Провадження № 2/333/217/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Каут Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради про зобов`язання вчинити дії у сфері трудових відносин, за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Серебрянникова Д.В., представника відповідача - Краснокутської Г.Ю., - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: зобов`язати Запорізьку обласну раду визнати діючий запис під № 31 у трудовій книжці недійсним; зобов`язати Запорізьку обласну раду поновити його на попередній роботі з дати незаконного звільнення з 05.01.2018, відновити дію трудового договору, укладеного до незаконного звільнення; зобов`язати Запорізьку обласну раду провести повний розрахунок не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу), починаючи з 31.10.2019 року по теперішній час; у разі задоволення позову вирішити питання про стягнення з Запорізької обласної ряди витрат на правничу допомогу та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Запорізької обласної ради № 9 від 30.11.2017 "Про звільнення ОСОБА_1 , директора КП "Автогосподарство" Запорізької обласної ради було визнано незаконним та скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022. Проте, голова Запорізької обласної ради не зробив розпорядження про визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення позивача та не вніс зміни до трудової книжки позивача, що перешкоджає позивачу оформити пенсію, отримати виплати за вислугу років та інші трудові пільги. Позивач вважає, що його трудові відносини не припинилися і строковий трудовий договір (контракт) з відповідачем став безстроковим, а тому позивачу має бути виплачена заробітна плата за весь час простою.
Представник відповідача Запорізької обласної ради - Краснокутська Ганна Юріївна надала відзив в якому виклала свої заперечення проти позову, посилаючись на те, що спірні питання трудових відносин між сторонами, зокрема щодо поновлення позивача на посаді директора КП "Автогосподарство" Запорізької обласної ради, вже були вирішені в судовому порядку постановою Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 по справі № 335/66/18. Оскільки вказаним рішенням суду було встановлено, що трудовий договір (контракт від 30.10.2014), укладений між Запорізькою обласною радою та ОСОБА_1 припинився 30.10.2019 у зв`язку із закінченням терміну його дії, і в поновленні на роботі ОСОБА_1 було відмовлено, то і вторинна вимога про визнання запису у трудовій книжці про його звільнення недійсним не підлягає задоволенню, а також відсутня правова підстава для нарахування будь-яких виплат позивачу після 30.10.2019. Повторне стягнення коштів за період після припинення контракту є необґрунтованим. Зазначила, що Запорізька обласна рада є неналежним відповідачем в частині вимог ОСОБА_1 про "повний розрахунок" з ним, оскільки нарахування і виплату заробітної плати ОСОБА_1 здійснювало комунальне підприємство "Автогосподарство" Запорізької обласної ради, а не Запорізька обласна рада і це підтверджене постановою Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 у справі № 335/66/18. Крім того, представник відповідача вважає, що має місце пропуск позивачем встановленого законом місячного строку на звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що постановою Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 було визнано незаконним його звільнення, наказ про звільнення позивача у зв`язку із закінченням строку дії контракту не видавався, зміни у трудовій книжці і нові записи не проводилися, а тому трудові відносини не припинилися, строковий трудовий договір (контракт) став безстроковим і Запорізька обласна рада повинна здійснювати позивачу всі виплати, передбачені трудовим законодавством.
Представник відповідача Запорізької обласної ради - Краснокутська Ганна Юріївна надала заперечення (на відповідь на відзив), в яких виклала свої пояснення і аргументи проти позову, які є аналогічними тим, що були викладені у відзиві. Зазначила, що позивач помилково вважає, що його трудові відносини, як директора КП "Автогосподарство" ЗОР тривають по час надання цих заперечень, оскільки такі трудові відносини фактично закінчилися датою завершення дії його контракту - 30.10.2019, що встановлено Запорізьким апеляційним судом у справі № 335/66/18. Запорізька обласна рада у своєму відзиві посилалась на судову практику, яка кореспондується із вищенаведеною позицією Запорізької обласної ради (постанови Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 161/13312/20 та від 29 липня 2022 року у справі № 130/219/21), але позивач з цього приводу жодних контраргументів у своїй відповіді на відзив не навів та не надав доказів, які б спростували доводи Запорізької обласної ради.
Крім того, учасники справи надали письмові додаткові пояснення по справі, в яких зокрема навели обґрунтування своїх позицій щодо доводів і міркувань сторін, які були наведені під час судового розгляду.
Ухвалою суду від 16.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи в підготовче засідання, що було призначене на 18.08.2025. Ухвалою суду від 02.12.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині вимоги про поновлення на посаді позивача відмовлено, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи неодноразово відкладався, а в судовому засіданні оголошувалися перерви, у зв`язку з неявкою учасників справи чи за їх клопотанням, неможливість розгляду справи за наявними матеріалами і з інших причин.
У судовому засіданні 09.04.2026, під час виступу з промовами в судових дебатах, позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, представник відповідача просила відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченні та письмових поясненнях. Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 20.04.2026. 
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
30.10.2014 Запорізька обласна рада та директор комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради ОСОБА_1 уклали контракт терміном дії по 30.10.2019, на підставі якого між сторонами виникли трудові відносини (п.1.2). Умовами укладеного контракту визначено, що дія контракту припиняється у зв`язку із закінченням терміну його дії (п.п.5.2.1), за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути продовжений за згодою сторін або укладений на новий чи інший термін (п.5.5) (а.с.18-22).
Згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 30.10.2014 був призначений директором комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради шляхом укладення з ним контракту, та 04.12.2017 звільнений з вказаної посади за рішенням Запорізької обласної ради від 30.11ю.2017 № 9 (а.с.23-27).
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 по справі № 335/66/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради задоволені частково, визнано незаконним та скасовано рішення сімнадцятої сесії Запорізької обласної ради сьомого скликання № 9 від 30.11.2017 "Про звільнення ОСОБА_1 директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради" та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.01.2018 по 30.10.2019 у розмірі 333 983,31 грн. без утримання податків й інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог було відмолено. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на посаді директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради", суд апеляційної інстанції виходив з того, що термін дії контракту між сторонами від 30.10.2014 сплив 30.10.2019 і його дія не продовжувалась, що було визнано сторонами у судовому засіданні, тобто є обставинами, які не підлягають доказуванню згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України (а.с.28-32).
В рішеннях Запорізької обласної ради від 30.11.2017 № 9, від 25.01.2018 № 06 та від 24.11.2011 № 33 вирішувались питання щодо трудової діяльності ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради" (а.с.33-40).
Також позивач надав копії листів переписки ОСОБА_1 з Запорізькою обласною радою щодо поновлення прав позивача і його трудової діяльності на посаді директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради" (а.с.43-51).
В книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, наданих Запорізькою обласною радою, містяться записи під номерами 128 і 206 щодо трудової діяльності ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради", зокрема про його звільнення з вказаної посади та видачу йому трудової книжки 04.01.2018 (а.с.83-85).
Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статей 21, 23 Кодексу законів про працю України (далі КЗпПУ) трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.
За змістом статті 36 КЗпПУ підставами припинення трудового договору можуть бути зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), а також розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40, 41).
Статтею 39-1 КЗпПУ передбачено, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.
Згідно статей 47-48 КЗпПУ роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, законодавство України, чинне як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи, передбачає декілька підстав для припинення трудового договору, кожна з яких є самостійною та не залежить одна від одної. При цьому, скасування судом рішення відповідача про звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради" не вплинуло на перебіг терміну дії трудового договору у вигляді контракту укладеного між сторонами, що знайшло своє відображення зокрема в постанові Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 по справі № 335/66/18.
Відтак, помилковим є висновок позивача про те, що строковий трудовий договір (контракт) став безстроковим.
Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, встановлено наступне.
Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (пункт 1.1).
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (пункт 2.4).
У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.6).
У розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним (пункт 2.10).
Таким чином, визнання недійсним запису трудової книжки здійснюється виключно у разі необхідності виправлення неправильного або неточного запису, а також у разі прийняття рішення органом, який розглядає трудові спори, про поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення.
Як вбачається з постанови Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 по справі № 335/66/18, встановивши наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення сімнадцятої сесії Запорізької обласної ради сьомого скликання № 9 від 30.11.2017 "Про звільнення ОСОБА_1 директора комунального підприємства "Автогосподарство" Запорізької обласної ради", суд в той же час, прийшов до висновку про відсутність підстав для поновлення позивача на вказаній посаді, саме через закінчення терміну дії контракту між сторонами. Вказане рішення суду набрало законної сили в день його прийняття та не оскаржувалося позивачем в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням вказаного, суд вважає доведеним, що термін дії контракту між сторонами від 30.10.2014 сплив 30.10.2019 і його дія не продовжувалась, тобто трудові відносини між сторонами фактично були припинені, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
Статтею 233 КЗпПУ визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 , після звільнення з посади отримав трудову книжку 04.01.2018 та був обізнаний про причини та підстави свого звільнення, а також про висновки викладені в постанові Запорізького апеляційного суду від 18.05.2022 по справі № 335/66/18, на яку він зокрема посилається як на підставу своїх вимог, тобто вбачається пропуск строку звернення до суду з вимогами зобов`язати Запорізьку обласну раду визнати діючий запис під № 31 у трудовій книжці недійсним; зобов`язати Запорізьку обласну раду поновити його на попередній роботі з дати незаконного звільнення з 05.01.2018, відновити дію трудового договору, укладеного до незаконного звільнення. Подання ОСОБА_1 позовної заяви з пропуском строку без поважних причин, є самостійною підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.
При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі "Руїз Торіха проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29, рішення у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010, no. 4241/03). В зв`язку з викладеним, суд висновує, що інші доводи сторін, за вищевказаних обставин не мають суттєвого значення для вирішення спору та не потребують детальної відповіді на кожен з них.
В зв`язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд - 

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради про зобов`язання вчинити дії у сфері трудових відносин - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Запорізька обласна рада, місцезнаходження: пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, ЄДРПОУ 20507422.
Повний текст рішення складено 08 травня 2026 року.

Суддя          В.М. Ходько