ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/3045/26
Провадження № 22-ц/820/1441/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар Плінська І.П.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року (суддя Гладій Л.М.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання права на реєстрацію місця проживання дитини та зобов`язання вчинити дії,
 
в с т а н о в и в :
У квітні 2026 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, АТ «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання права на реєстрацію місця проживання дитини та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 676/3045/26 за позовом ОСОБА_1 на підставі п.1ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування доводів скарги зазначено, що висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження є помилковим. 
Даний спір має приватноправовий характер, оскільки стосується житлового права дитини на реєстрацію і відповідно проживання в квартирі, щодо якої є зареєстрована іпотека, а не лише стосується виконання адміністративних функцій суб`єктом владних повноважень, та має розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Вважав, що правовий висновок Верховного Суду у справі №296/7427/23 застосований судом першої інстанції, є нерелевантним.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.
В судове засідання апелянт та його представник адвокат Коробей Т.Д. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Інші учасники по справі теж в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 в якому просив суд: визнати право позивача ОСОБА_1 на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою квартира АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради зареєструвати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 . 
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався тим, що спір, який розглядається цій справі, стосується оскарження рішення суб`єкта владних повноважень з процедурних питань та не пов`язаний із спором про будь-яке речове право, не має ознак приватноправового, тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони є помилковими та передчасними.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
При цьому критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
До адміністративної юрисдикції належать справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.
Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/41966/21, від 14 травня 2019 року у справі № 910/16744/17, Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 214/1309/21, від 19 листопада 2025 року у справі № 295/8121/22, від 20 травня 2026 року у справі № 629/58/25 та інших).
З урахуванням наведених норм процесуальних законів можна зробити висновок, що здійснення захисту цивільного права, як і встановлення його існування, не віднесено до компетенції адміністративного суду.
Звертаючись до суду із цим позовом, про визнання права на реєстрацію місця проживання дитини та зобов`язання вчинити дії, позивач вказував на правовідносини з іншим відповідачем АТ «Сенс Банк», як іпотекодержателем, по самому об`єкту нерухомого майна, посилається на судові рішення, що були винесені за наслідками розгляду справ за позовом іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, і саме цим обґрунтовується заперечення щодо відсутності згоди іпотекодержателя щодо реєстрації дитини.
Тобто змістом спору є не процедура проходження заяви та прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, а спір про визнання права позивача на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання позивача. 
Отже, оскільки між сторонами виникли приватноправові відносини, висновки суду першої інстанції що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративного суду, є передчасними та помилковими.
Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк