Справа № 359/1446/26 
Провадження № 1-кп/359/440/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 квітня 2026 року          м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №12025111100001718, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025 року, що надійшло до суду з обвинувальними актами, відносно 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Бориспіль Київської області, з вищою освітою, розлученої, має на утриманні малолітнього сина, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 366-3 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», за наступних обставин.
ОСОБА_4 обіймала посаду головного спеціаліста відділу підтримки військовослужбовців, ветеранів та членів їх родини Управління соціальної, ветеранської політики та охорони здоров?я Бориспільської міської ради Київської області (тип посади: посадова особа державної служби або служби в органах місцевого самоврядування) у період часу з 14.02.2024 по 05.11.2024 рік, тобто являлася службовою особою, на яку розповсюджуються вимоги антикорупційного законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання корупції».
Встановлено, що ОСОБА_4 , як особа, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) умисно не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 05.11.2024).
Наказом Управління соціальної, ветеранської політики та охорони здоров?я Бориспільської міської ради від 13 лютого 2024 року №20-к/тр ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста відділу підтримки військовослужбовців, ветеранів та членів їх родин з 14.02.2024.
Розпорядженням Бориспільського міського голови від 14.02.2024 №76-ос ОСОБА_4 присвоєно 13 ранг посадових осіб місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Наказом У правління соціальної, ветеранської політики та охорони здоров?я Бориспільської міської ради від 05 листопада 2024 року №123-к/тр ОСОБА_4 звільнено з посади головного спеціаліста відділу підтримки військовослужбовців, ветеранів та членів їх родин з 05.11.2024.
Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування» п осадові особи місцевого самоврядування зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".
Отже, відповідно до пп. «в» п. 2 ч. 1 ст. З Закону ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, примітки до ст. 366 Кримінального кодексу України є суб?єктом декларування та суб?єктом злочину.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 651 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
ОСОБА_4 допустила порушення вимог Закону щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 05.11.2024) з огляду на таке.
Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-IX «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб?єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.
Законом України від 20.09.2023 № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст. 45 Закону.
У ч. 2 ст. 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за №1965/41021, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Оскільки ОСОБА_4 було звільнено із займаної посади 05.11.2024, вона була зобов`язана не пізніше 05.12.2024 подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2024 по 05.11.2024, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.
Бориспільська міська рада листом від 09.04.2025 №28 (вх. №73633/0/06-25 від 28.04.2025) повідомило Національне агентство про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 05.11.2024) ОСОБА_4 .
У зв`язку з цим Національне агентство згідно з приписами ст. 51-2 Закону направило ОСОБА_5 повідомлення про факт неподання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 05.11.2024) (лист від 27.05.2025 №47-02/46024-25) з вимогою подати таку декларацію протягом десяти днів з дня отримання повідомлення.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 0610256352411) лист Національного агентства, яким повідомлено ОСОБА_4 про необхідність подання декларації, вручений їй особисто 04.06.2025.
Однак, ОСОБА_4 проігнорувала повідомлення Національного агентства та не виконала вимогу щодо подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 05.11.2024), такий висновок зроблено з підстав відсутності зазначеної декларації в Реєстрі станом на 24.08.2025.
При цьому слід зазначити, що 14.02.2024, ОСОБА_4 ознайомлена з вимогами Закону під підпис.
Проте, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи всі необхідні умови і реальну технічну можливість, та достовірно знаючи про обов`язковість подання вказаних декларацій, будучи попередженою, щодо необхідності декларування шляхом реєстрації та внесення відповідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, а також достовірно знаючи про те, що в строк до 00 годин 00 хвилин 31.01.2025 вона зобов`язана подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2024 по 05.11.2024) до 00 годин 00 хвилин 31.03.2025 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2024 рік, перебуваючи на території України, зокрема за місцем проживання, умисно не подала у строк до 05 грудня 2024 року, а також декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2024 рік шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua».
Таким чином, ОСОБА_4 своєю бездіяльністю здійснила умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України.
Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті покази обвинуваченої, надані нею в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченої та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, крім допиту обвинуваченої, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, способу його скоєння, а саме бездіяльності).
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінально караних дій, що підпадають під ознаки зазначеного злочину, передбаченого ст. 366-3 КК України, визнала повністю, розкаялася у скоєному та зазначила, що зрозуміла значення вчиненого нею.
Зазначила, що знаючи про необхідність подання декларації при звільненні не виконала свого обов`язку, бо не придала цьому значення, а потім і забула про такий обов`язок. Вподальшому, на адресу її проживання надходили листи з Національного агентства із запобігання корупції про необхідність подання такої декларації, однак вона їх проігнорувала, поки її не викликали до поліції з цього приводу. Повідомила, що наданий час офіційно не працевлаштована, оскільки на утриманні має малолітнього сина у якого діагностовано захворювання з дитинства і він потребує постійного догляду, на що надала органу досудового розслідування відповідні документи. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченої та докази, що свідчать про повідомлення НАЗК обвинуваченої про необхідність подання декларації та наявність обізнаності ОСОБА_4 щодо обов`язку подання декларації при звільненні з органів місцевого самоврядування протягом одного місяця.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченої, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинила злочин, передбачений ст. 366-3 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останньої до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону. 
З цього приводу, кваліфікація дій ОСОБА_4 , на думку суду за ст. 366-3 КК України, є вірною.
Злочини вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, та засудження останньої з призначенням покарання у відповідності до ст. 50-78, ст. 366-3 КК України. 
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією статті 366-3 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України та без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певної діяльністю.
Так, санкцією ст. 366-3 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченою нетяжкого злочину.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
До пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та додатково визначає як пом`якшуючу обставину перебування на утриманні останньої малолітньої дитини, яка потребує догляду у зв`язку з захворювання з дитинства.
Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, з вищою освітою, розлучена, характеризується позитивно та середній рівень ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання та необхідність працевлаштування за професією, яка пов`язується з діяльністю в органах держави та місцевого самоврядування.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останньої до скоєного нею.
Саме тому, суд вважає, за наявності декількох обставин, що пом`якшують її відповідальність та суттєво знижують ризик вчиненого нею, застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання без обов`язкового додаткового покарання.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити за ст. 366-3 КК України покарання ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42500 гривень.
Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченої.
У відповідності до ч.4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
В матеріалах кримінального провадження міститься докази скрутного матеріального становища обвинуваченої та її сімейного стану (перебування на утриманні малолітньої дитини із захворюванням з дитинства) щодо можливості розстрочення сплати штрафу, в разі його призначення судом, а тому суд вважає за можливе, на підставі ч.4 ст. 53 КК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану обвинуваченої, розстрочити сплату штрафу на десять місяців рівними частинами по 4250 грн. щомісячно.
Процесуальних витрат у кримінальних провадженнях не встановлено. Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 318, 322, 342-352, 358, 363-368 КПК України, ст.ст. 50, 63, 65-66, 69, 70, ст. 366-3 КК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 366-3 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Засуджена  ОСОБА_4  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зобов`язана сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA398999980313010106000010103; код класифікації доходів: 21081100; кримінальне провадження №12025111100001718, справа №359/1446/26).
Розстрочити  ОСОБА_4  виплату штрафу на 10 (десять місяців), починаючи з 09.05.2026 року по 09.03.2027 року по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. щомісячно, з оплатою до 01 числа кожного місяця та повідомленням про здійснену оплату щоразу органу пробації, де перебуває на обліку.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку – після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.
Суддя   ОСОБА_1