ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 р. 	Справа № 520/5159/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Пасечнік О.В.) від 16.02.2026 по справі № 520/5159/25
за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"
до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області
про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АТ "Харківобленерго", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив скасувати постанову № 3 від 24.02.2025 про накладання штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України в Харківській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова Головного управління Держпродспоживслужби України в Харківській області № 3 від 24.02.2025 про накладання штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів є протиправною.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі № 520/5159/25 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною та скасовано Постанову № 3 від 24.02.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України в Харківській області.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, буд. 40, 6 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61166, код ЄДРПОУ 40324829) витрати по сплаті судового збору на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61037, код ЄДРПОУ 00131954) у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки Припис № 257 від 17.10.2024 був скасований в іншій судовій справі (№ 520/29866/24), то Постанова про штраф за його невиконання є неправомірною, тобто він автоматично «не підлягав виконанню». Зазначає, що факт скасування припису Головного управління через процедурні порушення (як зазначено в рішенні по справі № 520/29866/24) не спростовує наявності самих порушень прав споживачів, які стали підставою для перевірки. Поислається на те, що на момент винесення постанови про штраф, припис був чинним актом індивідуальної дії, який мав виконуватися та АТ «Харківобленерго» на момент закінчення строку виконання припису, 16.12.2024 року не мало судового рішення про його зупинення або скасування. Отже, ігнорування припису було свідомим порушенням, яке зафіксувала Постанова № 3.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення..
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління Держспоживслужби в Харківській області провело позапланову перевірку Акціонерного товариства “Харківобленерго” на підставі звернення гр. ОСОБА_1 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог Закону України “Про захист прав споживачів” від 12.05.1991 № 1023-XII.
На виконання наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 27.09.2024 № 621, направлення на проведення перевірки від 27.09.2024 № 257 на підставі звернення споживача ОСОБА_1 від 16.09.2024 № С-756 у період з 04.10.2024 по 17.10.2024 проведено позапланову перевірку АТ “Харківобленерго”. За результатами проведеної перевірки встановлено порушення п. 11.5.11 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 310; п. 7.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ід 14.03.2018 № 312; ч. 1 ст. 17 Закону України “Про захист прав споживачів”; п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”. Зазначені порушення відображені в Акті перевірки від 17.10.2024 № 257.
З метою усунення виявлених порушень АТ “Харківобленерго” видано припис до акту від 17.10.2024 № 257. Термін виконання припису до 16.12.2024.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 по справі № 520/29866/24 адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н 61037, код ЄДРПОУ 00131954) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, 40, 6 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61166, код ЄДРПОУ 40324829) про визнання дій протиправними та скасування рішення задоволено.
Визнано протиправними дії Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки Акціонерного товариства "Харківобленерго".
Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акту від 17.10.2024 № 257.
Під час позапланової перевірки за невиконання позивачем припису від 17.10.2024 № 257 у період з 31.01.2025 по 13.02.2025, Держпродспоживслужба на підставі акта від 13.02.2025 № 32 застосувала до АТ “Харківобленерго” штраф у розмірі 340,00 грн згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів від 24.02.2025 № 3 (далі — постанова).
Не погодившись із вказаною постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів № 3 від 24.02.2025, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки судом припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 17.10.2024 № 257, за невиконання якого постановою № 3 від 24.02.2025 на позивача накладений штраф у цій справі № 520/5159/25, визнаний протиправним та скасований, тобто є таким, що не підлягав виконанню як неправомірний, відповідно за не виконання неправомірної вимоги відповідача, викладеної у приписі Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 17.10.2024 № 257, на позивача неправомірно накладений штраф оскаржуваною постановою від № 3 від 24.02.2025.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Статтею 2 Закону № 877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За визначенням, що міститься в ч. 8 ст. Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання.
Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
За правилами ч. 11 ст. 7 Закону № 877-V у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність, а саме за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, за невиконання вимог припису за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів до суб`єкта господарювання застосовується штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно припису від 17.10.2024 № 257 ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області вимагало від АТ «Харківобленерго» усунути порушення, зазначені в акті перевірки 17.10.2024 № 257, а саме:
1) Скасувати Акт про порушення № 234130 від 24.09.2024, що складений представниками АТ «Харківобленерго» за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43;
2) Повернути кошти, сплачені АТ «Харківобленерго» за відновлення послуги розподілу електроенергії за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43, яку було припинено 24.09.2024 на підставі Акта про порушення № 234130 від 24.09.2024.
Також зобов`язано про виконання цього припису письмово (з відповідним документальним з підтвердженням) повідомити Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Науки, 6.40 до 16 грудня 2024 року.
В свою чергу, судом встановлено, що припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 17.10.2024 № 257, за невиконання якого на підприємство позивача накладений штраф оскаржуваною постановою від № 3 від 24.02.2025, був предметом судового розгляду в рамках справи № 520/29866/24.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 по справі № 520/29866/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення - задоволено.
Визнано протиправними дії Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки Акціонерного товариства "Харківобленерго".
Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акту від 17.10.2024 № 257.
Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оскільки предметом спірної перевірки є дотримання позивачем законодавства у сфері захисту прав споживачів у сфері енергетики та комунальних послуг щодо отримання такої послуги у належній якості та у в достатній кількості, а не перевірка дотримання законодавства про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг з питань, які стосуються контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, а також зі здійснення контролю за цінами та метрологічного нагляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області повноважень на проведення такої перевірки, та як наслідок, протиправність її проведення, позаяк такими повноваженнями наділена саме НКРЕКП.
Також судами у справі № 520/29866/24 зроблений висновок про відсутність у діях АТ “Харківобленерго”, як оператора системи розподілу, будь-яких ознак правопорушення, а тому припис Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За змістом постанови № 3 від 24.02.2025 на підприємство позивача накладений штраф у розмірі 340,00 грн саме за невиконання посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області.
Разом з тим, оскільки судовим рішенням від 19.05.2025 у справі № 520/29866/24, яке набрало законної сили 15.10.2025, Припис № 257 визнано протиправним та скасовано, що свідчить про його невідповідність вимогам законодавства з моменту прийняття та а дії ГУ Держпродспоживслужби з проведення перевірки також визнано протиправними, застосування до суб`єкта господарювання штрафу за невиконання такого припису є протиправним.
Доводи апелянта про те, що факт скасування припису не спростовує наявності самих порушень прав споживачів, які стали підставою для перевірки колегія суддів відхиляє, оскільки предметом спору у справі № 520/5159/25 є скасування постанови № 3 від 24.02.2025 про накладання штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України в Харківській області, яка винесена не у зв`язку з виявленими порушення під час проведення перевірки, а винесена у зв`язку з невиконанням вимог припису, який в подальшому був визнаний протиправним та скасований в судовому порядку.
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення з на користь позивача судового збору в розмірі 3028,00 грн, не врахував принцип пропорційності та фактичні обставини виникнення спору, що призвело до очевидної несправедливості, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», а рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено в повному обсязі, судом правомірно стягнуто на користь позивача суму судового збору, яка була сплачена ним за подання позовної заяви.
Доводи апелянта про те, що сума штрафу, накладеного оскаржуваною Постановою № 3, становить лише 340,00 грн. суд також відхиляє, оскільки розмір судового збору не ставиться у залежність від суми штрафу, який визначений у спірній постанові, а визначається приписами Закону України «Про судовий збір».
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі № 520/5159/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло   М.О. Семененко