Справа № 539/1255/26
Провадження № 2/539/1301/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
19 травня 2026 року       місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 14 лютого 2018 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 уклали договір № 94331271000 (26209965688248), відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит (кредитний ліміт на кредиту картку) у розмірі 6 000 грн на строк до 10 лютого 2020 року (який у подальшому було збільшено). За умовами договору, кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом, відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до договору процентна ставка встановлюється в розмірі 55 % річних. Також умовами договору передбачено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, розмір процентної ставки може бути змінений та діятиме для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовуватиметься для всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.
Кредитодавець виконав належним чином свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
Відповідно до договору від 29 листопада 2021 року № 224 АТ «Укрсиббанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідача за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (26209965688248). Відповідно до договору від 29 листопада 2021 року № 29/11/2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідача за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (26209965688248). На підставі договору від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідача за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (26209965688248). 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (26209965688248).
Станом на день подання позову у відповідача обліковується прострочена заборгованість в розмірі 31 593,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23 994,04 грн, заборгованість за нарахованими процентами (на дату відступлення права вимоги) - 7 599,25 грн.
На підставі викладеного ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (26209965688248) у розмірі 31 593,29 грн, судовий збір - 2 662,40 грн, витрати на правничу допомогу - 13 000 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала.
Рух справи
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2026 року справу № 539/1255/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними територіальної громади знята з реєстрації місця проживання 20 листопада 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 28 квітня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив, витребувано в АТ «Укрсиббанк» інформацію щодо надання кредитних коштів за договором № 94331271000 (26209965688248) від 14 лютого 2018 року, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .
У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи 28 квітня 2026 року відкладено на 19 травня 2026 року. 
14 квітня 2026 року до суду від АТ «Укрсиббанк» надійшла інформаційна довідка щодо надання (видачі) кредитних коштів за договором № 94331271000 (26209965688248) від 14 лютого 2018 року, договір - анкета від 14 лютого 2018 року № 94331271000 та виписка за рахунком відповідача.
Представник ТОВ «Коллект Центр» у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, вказував, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Судові повістки були направлені відповідачу за останнім відомим місцем її проживання. Також здійснено оголошення про виклик відповідача як особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме. Відповідач, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судові засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 19 травня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що ОСОБА_1 09 лютого 2018 року ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту - інформаційний лист в АТ «Укрсиббанк». 
14 лютого 2018 року відповідач власноруч підписала договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) № 94331271000 в АТ «Укрсиббанк». 
Відповідно до пункту 1.1 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000 банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану кредитну карту «Шоппінг НПК (55G)», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку картковий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті, який використовується згідно з встановленим законодавством та обслуговується згідно цього договору-анкети.
Згідно з пунктом 1.2 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000 банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором-анкетою та правилами.
Банк має право надавати, а клієнт отримувати послуги та/або сервіси банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем банку в порядку, викладеному у правилах (пункт 1.3 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000).
У пункті 1.4 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000 зазначено, що правила після підписання сторонами договору-анкети, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір-анкету, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та в правилах. Підписи сторін під цим договором-анкетою вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому, після підписання сторонами цього договору-анкети, правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору-анкети.
Відповідно до пункту 2.2 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000 ліміт кредитування (ліміт овердрафту) встановлюється у розмірі 6 000 грн, строк дії ліміту кредитування: з 14 лютого 2018 року до 10 лютого 2020 року.
Пунктом 2.3 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000 визначені умови обслуговування кредитного ліміту, зокрема, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки - 55 % річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями - 55 % річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями протягом пільгового періоду - 0,00001 % річних, пільговий період для погашення заборгованості - до 56 днів. 
Сторони погодили загальну вартість кредитування: розрахунок карткою в терміналі 3 000 грн, розрахована банком мінімальна сума поповнення карткового рахунку (усереднено) 173,27 грн, з них на погашення процентів та комісій 48,27 грн, на зменшення строкової заборгованості 125 грн, орієнтовна сукупна вартість користування карткою: абсолютне подорожчання кредиту - 1158,36, реальна процентна ставка - 38,6 % (пункт 2.4 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000).
Клієнт зобов`язується здійснювати поповнення карткового рахунку, відповідно до умов, визначених у правилах (пункт 2.5 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000).
Згідно з пунктом 2.6 договору від 14 лютого 2018 року № 94331271000 дата розрахунку мінімальної суми поповнення рахунку - 15 числа кожного місяця.
Відповідно до виписки по рахунку відповідача за період з 14 лютого 2018 року до 29 листопада 2021 року АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, встановило ОСОБА_1 кредитний ліміт на виданій кредитні картці, у подальшому кредитний ліміт було збільшено, відповідач користувалася кредитними коштами (знімала кошти в банкоматі, здійснювала покупки, здійснювала перекази тощо), а також частково повертала кредитні кошти.
Відповідач порушила умови зазначеного договору щодо повернення коштів (тіла кредиту), не сплатила відсотки за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.
Відповідно до договору факторингу від 29 листопада 2021 року № 224 АТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000.
29 листопада 2021 року між АТ «Укрсиббанк» і ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» складено акт взаємозаліку щодо сплати суми фінансування під відступлення прав вимоги. Після підписання вказаного акта сторони дійшли згоди, що цей акт є підставою для проведення відповідних бухгалтерських проводок щодо суми платежу за відступлення прав вимоги, яка була сплачена ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» на користь АТ «Укрсиббанк» згідно з платіжним дорученням від 29 листопада 2021 року № 302450022.
29 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та АТ «Укрсиббанк» підписали акт приймання-передачі прав вимоги. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу від 29 листопада 2021 року № 224 АТ «Укрсиббанк» передало ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» права вимоги за кредитним зобов`язанням, в тому числі і за договором № 94331271000, укладеним 14 лютого 2018 року зі ОСОБА_1 із загальною сумою заборгованості 31 593,29 грн.
Відповідно до договору факторингу від 29 листопада 2021 року № 29/11/2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 29 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» підписали акт приймання-передачі права вимоги. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 29 листопада 2021 року № 29/11/2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (№ рахунку НОМЕР_1 ) на загальну суму боргу 31 593,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23 994,04 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7 599,25 грн.
За змістом наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 не погашена, станом на 10 січня 2023 року складає 31 593,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23 994,04 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7 599,25 грн.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 до боржників, вказаних у реєстрі боржників. ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників та акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року.
04 лютого 2025 року сторони уклали додаткову угоду № 10/7 до договору про відступлення прав вимоги від 10 січня 2023 року.
За змістом наданого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 не погашена, станом на день відступлення права вимоги (10 січня 2023 року) складає 31 593,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23 994,04 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7 599,25 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що 14 лютого 2018 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання останньою договору-анкети про відкриття та розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) № 94331271000.
Про укладення між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 цього правочину також свідчить й виконання нею (відповідачем) певних обов`язків: кредитор надавав відповідачу кредитні кошти на попередньо відкриту кредитну картку, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку останньої, а боржник, у свою чергу, періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості. ОСОБА_1 протягом тривалого часу користувалась кредитними коштами, частково повертала їх кредитору.
Верховний Суд у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 01 квітня 2026 року у справі № 757/16306/23-ц дійшов висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).
Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20).
Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів відступлення права вимоги набув право вимоги до відповідача.
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку у повному розмірі не повернула, а тому ТОВ «Коллект Центр» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених у цьому договорі умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Укладаючи кредитний договір відповідач повинна була достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повинна була діяти добросовісно, а підписавши цей договір, вона погодилась з його умовами та взяла на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 станом на день відступлення права вимоги (10 січня 2023 року) становить 31 593,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23 994,04 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7 599,25 грн.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
Зібраними у справі доказами підтверджено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 (№ рахунку НОМЕР_1 ) в розмірі 31 593,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23 994,04 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7 599,25 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Щодо розподілу судових витрат
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, про що свідчать платіжна інструкція від 12 березня 2026 року № 0624970070. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання правничої допомоги від 02 лютого 2026 року № 513, витяг з акта про надання юридичної допомоги від 27 лютого 2026 року № 19.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором від 14 лютого 2018 року № 94331271000 у розмірі 31 593 (тридцять одна тисяча п`ятсот дев`яносто три) гривні 29 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс, 306; ЄДРПОУ - 44276926).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя        М. М. Пилипчук