Справа № 752/17315/25 
Провадження № 2/752/2096/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

27 травня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 116 941, 70 грн, укладеними відповідно до вимог України « Про електронну комерцію».
Посилається в позові на те, що 30 вересня 2024 між ТОВ» «Аванс Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір №30189-09/2024.
24 грудня 2024 року між ТОВ» «Аванс Кредит» та ТОВ» «ФК`ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ» «ФК`ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 13 217, 00 грн, з яких:
- 5 000, 00 грн заборгованості за основною сумою боргу;
- 4 275, 00 грн заборгованості за процентами;
- 9 344, 45 грн заборгованості за штрафними санкціями.
Крім того, 05 жовтня 2024 року між ТОВ »Аванс Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 05450-110/2024.
24 грудня 2024 року між ТОВ» «Аванс Кредит» та ТОВ» «ФК`ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ» «ФК`ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 8 974, 70 грн, з яких:
- 3 500, 00 грн заборгованості за основною сумою боргу;
- 2 806, 65 грн заборгованості за процентами;
- 2 668, 05 грн заборгованості за штрафними санкціями.
06 вересня 2024 року між ТОВ »Лінеруа Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4947682.
22 квітня 2025 року між ТОВ » Лінеруа Україна» та ТОВ «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №22042025, за умовами якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ`ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідача на суму 94 750, 00 грн, з яких:
- 25 000. 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 57 250, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- 12 500, 00 грн- сума заборгованості за штрафними санкціями.
Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов кредитних договорів, просить задовольнити позов.
Позов був зареєстрований судом 16 липня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.
Ухвалою суду від 18 липня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.
Конверт з документами, які направлялися на зазначену відповідачкою адресу при укладенні договорів, повернулися до суду в зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). 
Велика Палата Верховного Суду в пунктах 78 -82 постанови від 08 червня 2022 року в справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) зазначила, зокрема, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права). 
Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.
За таких підстав суд вважає за необхідне в порядку аналогії закону застосувати норми статей 128 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Виходячи з цього, суд вважає відповідача обізнаним про наявність спору в провадженні суду та його предмет. 
Відповідно до статті178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 
Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Судом встановлено, що протягом 2024 року відповідачем було укладено ряд кредитних договорів відповідно до вимог Закону України « Про електронну комерцію», підписаних шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надсилався на номер телефону відповідача, який зазначався в кредитному договорі. 
Так, 30 вересня 2024 року між ТОВ» «Аванс Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір №30189-09/2024.
Відповідно до пункту 1 договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 5 000, 00 грн строком на 120 днів до 27 січня 2025 року під 0, 99% на день.
Відповідно до Графіку платежів та паспорта споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 5 940, 00 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту 10 940, 00 грн.
Грошові кошти були перераховані на банківську карту відповідача, номер якої був наданий відповідачем при укладенні кредитного договору.
Відповідно до пункту 5.3 договору у випадку прострочення терміну сплати чергового платежу позичальнику нараховується штраф у розмірі 100% від суми несплаченого платежу за кожен випадок несплати.
24 грудня 2024 року між ТОВ» «Аванс Кредит» та ТОВ» «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача на суму 13 217, 00 грн, з яких:
- 5 000, 00 грн заборгованості за основною сумою боргу;
- 4 275, 00 грн заборгованості за процентами;
- 9 344, 45 грн заборгованості за штрафними санкціями.
( а.с.8 - 16 )
05 жовтня 2024 року між ТОВ »Аванс Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 05450-110/2024.
Відповідно до пункту 1 договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 3 500, 00 грн строком на 120 днів до 01 лютого 2025 року під 0, 99% на день.
Відповідно до Графіку платежів та паспорта споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 4 158. 00 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту 7 658, 00 грн.
Грошові кошти були перераховані на банківську карту відповідача, надану ним при укладенні договору.
Відповідно до пункту 5.3 договору у випадку прострочення терміну сплати чергового платежу позичальнику нараховується штраф у розмірі 100% від суми несплаченого платежу за кожен випадок несплати.
24 грудня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача на суму 8 974, 70 грн, з яких:
- 3 500, 00 грн заборгованості за основною сумою боргу;
- 2 806, 65 грн заборгованості за процентами;
- 2 668, 05 грн заборгованості за штрафними санкціями.
( а.с.18 - 34 )
06 вересня 2024 року між ТОВ »Лінеруа Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4947682.
Відповідно до пункту 1 договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 25 000, 00 грн строком на 360 днів до 01 лютого 2025 року під 1,00% на день.
Відповідно до пункту 2.6.1 договору та паспорта споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 90 000. 00 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту 115 000, 00 грн.
Грошові кошти були перераховані на банківську карту відповідача.
Відповідно до пункту 6.3 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання умов договору товариство має право нараховувати штраф у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного зобов`язання. 
22 квітня 2025 року між ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №22042025, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідача на суму 94 750, 00 грн, з яких:
- 25 000. 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 57 250, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- 12 500, 00 грн- сума заборгованості за штрафними санкціями.
( а.с.37 - 58 )
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами 1, 2 статті 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
З матеріалів справи вбачається, що укладені з відповідачем договори в електронній формі відповідають вимогам закону, умови договорів з боку кредитодавців виконані, грошові кошти відповідачу надані.
Відповідно до статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Частинами 2, 3 статті 6 цього Кодексу передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Таким чином, уклавши договори на умовах, викладених у них, відповідач засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, метою якої є забезпечення належного виконання зобов`язання.
Укладаючи договір, сторони добровільно погодили умови про застосування штрафу за неналежне виконання зобов`язання, що відповідає принципу диспозитивності, а тому має виконуватися його сторонами.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов кредитних договорів, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при зверненні до суду.
Керуючись статтями 3, 6, 15, 16, 512, 514, 525-526, 536, 610, 611, 626- 629, частиною 1 статті 634, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»:
- 13 217, 00 грн заборгованості за кредитним договором № 30189-09/2024 від 30 вересня 2024 року; 
- 8 974, 70 грн заборгованості за кредитним договором № 34990-04/2024 від 05 жовтня 2024 року;
- 94 750, 00 грн заборгованості за кредитним договором № 12979-06/2024 від 06 вересня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 028, 00 грн судового збору.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032 м. Київ вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ: 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: К.В.Машкевич