Справа № 734/4398/25
Провадження № 3/734/36/26

ПОСТАНОВА
іменем України

07 травня 2026 року	  	селище Козелець	

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Патрульної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участі адвокати Хуторненка І. М.,
Гончарова Д. О.
встановив:
ОСОБА_1 10 жовтня 2025 року о 15 годині 43 хвилини в с. Кіпті, дорога М-01, 97км (Чернігівського району Чернігівської області), керував транспортним засобом Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер «Alcotest 7510 ARMF-0271», проба позитивна 0,32 проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та повідомив суду, що він рухався з Куп`янського напрямку. В населеному пункті Кіпті він був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти йому огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що він погодився. Коли прилад ввімкнули, він не показував нулів. Після продуття приладу, він не погодився з його результатами. Йому працівники поліції запропонували проїхати до лікарні, на що він погодився, проте його до лікарні не відвезли.
Захисник Хуторненко І. М. в судовому засіданні просив суд закрити провадження в справі за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, про що детально описано у відповідному клопотанні.
Працівник поліції Губко Владислав Анатолійович повідомив в судовому засіданні, що ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі Nexia, з зафарбованим покажчиком повороту. По вказаному факту не було складено будь-якого процесуального документу, оскільки він розуміє з яких причин військові зафарбовують певні елементи на транспортних засобах. У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Драгер. Такий огляду був проведений, результат позитивний. Водій спочатку не погодився з результатами огляду, тому йому було запропоновано пройти огляд в лікарні та роз`яснено процедуру огляду. Після цього водій погодився з результатом та повідомив, що в лікарню не поїде. Відповідно, до медичного закладу ОСОБА_1 доставлений не був.
На запитання захисника ОСОБА_2 стосовно наявності зворотного клапана в мундштуку, який використовується при продутті приладу, ОСОБА_3 повідомив, що зворотного клапану не було, проте це не означає недійсність результату.
ОСОБА_4 повідомив в судовому засіданні, що вони їхали з ОСОБА_1 з Куп`янська в Новгород-Сіверський. В Броварах вони забирали документи, які повинні були передати командуванню терміново, тому ОСОБА_1 не міг проїхати до лікарні. Також ОСОБА_4 повідомив, що працівники поліції причин зупинки не повідомляли. 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , доводи сторони захисту, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 471450 від 02 жовтня 2025 року /в якому викладені обставини вчинення правопорушення/;
випискою з алкотестеру «Драгер», результат огляду 0,32 проміле;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано результати огляду – 0,32 проміле, про згоду з результатом огляду ОСОБА_1 у відповідній графі поставив свій підпис;
інформацією, яка розміщена на CD диску, на якому детально зафіксовано обставини проходження водієм огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння /посилання на вказаний відеозапис міститься в протоколі/.
Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Із цього відеозапису видно за яких обставин було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 поінформував суд про причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 – зафарбований покажчик повороту. Отже, в цій частині доводи сторони захисту щодо причин зупинки автомобіля спростовані.
Під час спілкування з водієм поліцейський вбачає ознаки алкогольного сп`яніння. Згодом працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 такий огляд проходить, результат позитивний – 0,32 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 не погоджується, з огляду на що працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд в лікарні. На таку пропозицію ОСОБА_1 погодився, проте потім відмовився і погодився з результатами огляду.
Отже, суд визнає відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений без застосування мундштука зі зворотнім клапаном до приладу Drager Alcotest, що може призвести до непорозумінь щодо правильності результатів вимірювань, суд не приймає до уваги, оскільки за наявності сумнівів у результаті тестування стану алкогольного сп`яніння,  ОСОБА_1 не був позбавлений права пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, куди б його доставили патрульні, однак від проходження такого свідомо відмовився.
Доводи сторони захисту про, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідно до ст.266-1 КУпАП, проведення огляду на стан сп`яніння не належить до повноважень працівників поліції, а віднесено до компетенції органів ВСП, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.
Згідно із ч. 9 ст. 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Частиною 4 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ установлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5)під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суди в кожному конкретному випадку мають встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини четвертої статті 24 Закону № 2232-ХІІ.
Даних про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння під час безпосереднього виконання службових обов`язків, виконуючи вказівку командування, суду надано не було. Наявна в матеріалах справи довідка форми № 5 від 15 липня 2025 року підтверджує лише факт проходження військової служби ОСОБА_1 на час її видачі – 15 липня 2025 року і не підтверджує виконання ним обов`язків військової служби 10 жовтня 2025 року. Відповідно, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б давали суду підстави дійти висновку, про огляд ОСОБА_1 повинен проводитися з урахуванням ст. 266-1 КУпАП. При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив Правила дорожньогоруху України, а саме п. 2.9 «а».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
З урахуванням встановлених обставин справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, необхідно застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
постановив:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 гривень 60 копійок судового збору. 
Згідно з ч. 1 ст. 307КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя        Олена БУЗУНКО