Єдиний унікальний номер 341/786/26 
Номер провадження 2/341/752/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретаря Габлей А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Мохир Ярослава Вікторовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача – Мохир Я.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 06.09.2025-100000446 від 06.09.2025 року в розмірі 14 121,34 грн та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 159,98 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 06.09.2025-100000446. Позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн строком на 154 дні. Процентна ставка «Стандарт» - 1% за один день користування кредитом, застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка «Економ» - 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, в свою чергу, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконала, не повернула грошові кошти, у зв`язку з чим у неї наявна заборгованість у розмірі 14 121,34 грн, яка складається з: 5 071,37 грн – сума заборгованості по тілу кредиту; 3 549,97 грн – сума заборгованості по процентах; 5 500,00 грн – сума заборгованості за відсотками нарахованими згідно ст. 625 ЦК України. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2026 року відкрито спрощене провадження по справі.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовних вимогах просить розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа через систему «Електронний суд», а саме судової повістки, яку прийняла відповідачка 15 травня 2026 року /а.с.50/. Відповідачка не повідомила суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 06 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 06.09.2025-100000446, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору /а.с. 15-22/.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом підписання одноразовим електронним ідентифікатором «Е481», відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 1 000,00 грн, загальним строком на 154 дні, з терміном повернення до 06.02.2026 року.
Процентна ставка «Стандарт» - фіксована, 1 % за один день користування кредитом, застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Процентна ставка «Економ» - фіксована 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». 
Денна процентна ставка складає 0,8%. Загальні витрати за споживчим кредитом складають 1 236,87 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту 2 236,87 /а.с. 19 /.
Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 170000 % річних.
06 вересня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено додатковий договір до кредитного договору № 06.09.2025-100000446, за умовами якого сторони домовилися збільшити суму кредиту до 4 500,00 грн /а.с.22 зворотній бік -25/. 
Особливості умов кредитування за цим додатковим договором визначені пунктами 1.2–1.7. цього договору.
Крім того, 25 вересня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до вищезазначеного договору, відповідно до умов якого, сторони погодили збільшити суму кредиту до 5 500,00 грн /а.с.25 зворотній бік -28/. 
Особливості кредитування погоджені сторонами в пунктах 1.2–1.7. додаткового договору.
Вказані додаткові договори також були укладені в електронній формі та підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов зазначеного кредитного договору позивач перерахував кредитні кошти на банківську платіжну картку відповідачки трьома траншами. Згідно з наданими позивачем довідками ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (сервіс iPay.ua) від 24.04.2026 року, виплати були здійснені: 06.09.2025 року на суму 1 000,00 грн за номером транзакції 855160039, 06.09.2025 року на суму 3 500,00 грн за номером транзакції 855417414 та 25.09.2025 року на суму 1 000,00 грн за номером транзакції 873767348 /а.с. 39-40/.
У свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 14 121,29 грн, яка складається з: 5 071,37 грн – сума заборгованості по тілу кредиту; 3 549,92 грн – сума заборгованості по процентах; 5 500,00 грн – сума заборгованості за відсотками нарахованими згідно ст. 625 ЦК України /а.с.29-31/. 
Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надала суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
На підставі статті 205 та частини 1 статті 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Враховуючи, що отримані відповідачкою кредитні кошти, відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитом за основним боргом в розмірі 5 071,37 грн, за процентами в розмірі 3 549,97 грн.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за процентами річних в розмірі 5 500,00 грн.
Пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно, позовна вимога позивача про стягнення з відповідачки заборгованості в частині стягнення процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягає в силу пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими встановлено звільнення від такого обов`язку позичальників під час дії воєнного стану в України.
Відповідачка доказів погашення суми кредиту за кредитним договором та процентів за користування ним суду не надала, а також не надала доказів щодо неправильності або необґрунтованості наданого позивачем розрахунку.
Суд, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за кредитом, арифметичних чи логічних помилок не виявив. 
Крім того, суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості за договором, позивачем при визначенні суми заборгованості враховано всі платежі, сплачені відповідачкою на виконання зобов`язань за кредитним договором № 06.09.2025-100000446 від 06.09.2025 року.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідачки заборгованість на користь ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 06.09.2025-100000446 в розмірі 8 621,34 грн, з яких: 5 071,37 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 3 549,97 грн – сума заборгованості за процентами.
Оскільки позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору 1 625,44 грн, виходячи з розрахунку: 8 621,34 грн (розмір задоволених позовних вимог)*2 662,40 грн (сума сплаченого судового збору) /14 121,34 грн (розмір заявлених позовних вимог) та витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідачки позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 159,98 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Мохир Ярослава Вікторовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А) суму заборгованості за кредитним договором № 06.09.2025-100000446 від 06 вересня 2025 року в розмірі 8 621,34 (вісім тисяч шістсот двадцять одна гривня 34 копійки), з яких: 5 071,37 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 3 549,97 грн – сума заборгованості по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 625 (одна тисяча шістсот двадцять п`ять гривень 44 коп.) та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 159,98 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Дата складення рішення суду 25.06.2026 року.

  Суддя	Ганна ВАСИЛЬЦОВА