Справа №490/8390/25
Провадження №1-кп/490/731/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесений до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №12025152020001043 від 19.08.2025 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, громадянки України, із вищою освітою, працюючої оператором комп?ютерного набору КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2», незаміжньої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; обвинуваченої - ОСОБА_3 ; захисника - ОСОБА_6 ; потерпілої - ОСОБА_7 ; представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що у невстановлений судовим розглядом час, але не пізніше 18.08.2025 року, у ОСОБА_3 , яка періодично, на законних підставах перебувала у місці проживання ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальні шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, з метою незаконного власного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" , затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-1X у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України, в подальшому неодноразово продовженого, і який триває по теперішній час, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.08.2025 року, перебуваючи на законних підставах у місці проживання потерпілої ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, увійшла до спальної кімнати, де з шухляди приліжкової тумби взяла золоті прикраси, а саме: золоту обручку 583 проби, вагою 2,89 г (чиста вага 2,88 г); золоту каблучку 585 проби, вагою 2,33 г (чиста вага 2,15 г); золоті сережки 375 проби, вагою 1,48 г (чиста вага 0,91 г); золоті сережки 583 проби, вагою 2,86 г (чиста вага 2,093 г); золоту каблучку 500 проби, вагою 2,61 г; золоту каблучку 585 проби, вагою 2,41 г; золоту каблучку 585 проби, вагою 2,15 г, які належали потерпілій ОСОБА_7 .
У подальшому, утримуючи вищевказані золоті прикраси при собі, ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 36 494,00 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, в своїх поясненнях наданих у судовому засіданні 05.03.2026 року пояснила суду, що в кінці квітня - на початку травня 2025 року, перебуваючи вдома у раніше знайомої їй ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 здійснила крадіжку золотих прикрас, а саме: три каблучки, обручку та дві пари сережок. Здійснила крадіжку через складне становище в житті, мала кредити, які не могла погасити. Взяла прикраси з метою їх подальшого повернення потерпілій, але повернути не змогла. Намагалась вибачитись перед потерпілою та домовитись про відшкодування шкоди, щоб не доводити справу до суду, але ОСОБА_7 не погодилась. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні 05.03.2026 року пояснила суду, що з обвинуваченою ОСОБА_3 знайома з 2018 року, оскільки була класним керівником в класі останньої. З ОСОБА_3 у неї склалися добрі відносини, потерпіла готувала її до ЗНО з математики, в подальшому коли остання вступила до університету продовжила допомагати з математикою. Обвинувачена ночувала у неї. ОСОБА_7 купувала їй речі, давала гроші на їжу. Також давала гроші в борг.
Повідомила суд, що 14.06.2025 року виявила, що браслет, який вона купувала своєму чоловіку разом з ОСОБА_3 , зник. Про це вона повідомила ОСОБА_3 , на що та відповіла, що вона його не брала, а взяли діти ОСОБА_7 та заблокувала її в телефоні. А мати обвинуваченої 14.07.2025 року повернула борг в розмірі 11000,00 грн та повідомила, щоб зверталась до поліції з приводу крадіжки браслету. 19.08.2025 року не знайшла жодну прикрасу в себе в тумбочці та зрозуміла, що це ОСОБА_3 , оскільки ніхто інший не перебував у неї вдома, окрім обвинуваченої. Зазначила, що скориставшись її довірою та гарним ставленням ОСОБА_3 вчинила крадіжку її золотих прикрас, які мають для неї велике значення, оскільки кожна прикраса була спогадом для неї її матері чи певної події в житті, як народження дитини, ювілей, тощо. Просила суд призначити покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі.
В подальшому від потерпілої ОСОБА_7 надійшло клопотання від 30.03.2026 року про розгляд справи за її відсутності.
Також потерпілою ОСОБА_7 подано до суду заяву про залишення позову без розгляду від 30.03.2026 року, в якій остання зазначила, що ОСОБА_3 добровільно відшкодувала завдані їй збитки, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою, її вина доведена і підтверджується доказами що надані прокурором та які досліджені в судовому засіданні:
- витягом з ЄРДР за №12025152020001043 від 19.08.2025 року в якому вказано, що в період часу з 18.05.2025 по 18.08.2025 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою : АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала у ОСОБА_7 6 золотих каблучок, 2 пари золотих сережок та 1 золоту підвіску, чим спричинила останній матеріальну шкоду, сума якої встановлюється;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.08.2025 року від ОСОБА_7 ;
- заявою ОСОБА_7 про добровільну згоду проведення огляду квартири АДРЕСА_4 ;
- протоколом огляду від 18.08.2025 року приміщення квартири АДРЕСА_4 , під час якого в кімнаті №4 - спальні в прикроватній тумбочці виявлено 15 коробків коричневого кольору розміром 5х5 см з написом "Золотий Вік", у деяких з них виявлені прикраси виготовлені з металу зовні схожого на срібло, інші коробки порожні. Навпроти наявний стелаж з речами в якому виявлено пакет коричневого кольору з золотим написом "Золотий Вік" без внутрішнього вмісту. До протоколу надано фототаблиця місця події; 
- відповіддю на запит від 26.08.2025 року від ПТ "Ломбард Донкредит ТОВ "Інтер -Ріелті і Компанія" ("Ломбард Благо") в якому вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено такі договори кредиту: 24.05.2025 року на золоту обручку 583 проби чистої ваги 2,88 гр., 30.05.2025 року на золоту каблучку 585 проби чистої ваги 2,15 гр., 30.06.2025 року на телефон Iphone 11 Pro 256 Gb, 03.06.2025 року на золоті сережки 375 проби чистої ваги 0,91 гр.,03.06.2025 року на золоті сережки 583 проби чистої ваги 2,093 гр. На предмет застави по договорах, строк дії яких закінчився, позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо погашення, а тому відповідно до умов договору товариство набуває право звернення стягнення з подальшим переданням заставного майна третім особам;
- відповіддю на запит від 03.09.2025 року ПТ "Ломбард "Компроміс" Нікітіч Н.В. і Компанія" в якому вказано, що проведеною за період часу з 01.01.2025 по 03.09.2025, перевіркою наявних закладів, облікових та реєстраційних даних ломбардних відділень, встановлено, що до ПТ «Ломбард «Компроміс» Нікітіч Н.В. і Компанія» передавалися ювелірні вироби, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клієнтом прострочено в передбачений договором строк повернення фінансового кредиту та нарахованих відсотків. А тому після закінчення строку дії договору Кредитором звернуто стягнення на заставне майно, а саме: каблучку жіночу 500 проби, 2,61 грами, Договір №0000555070 від 15.04.2025 року; сережки (пара) 585 проби, 4,94 грами, Договір №0000572208 від 18.04.2025 року; каблучку жіночу 585 проби, 2,41 грами, Договір №0000621331 від 27.04.2025 року; каблучку жіночу 585 проби, 2,15 грами, Договір №0000647454 від 02.05.2025 року;
- протоколом огляду бірок від ювелірних прикрас від 04.09.2025 року, а саме золотий перстень 585 проби вагою 1,19 грами, золотий браслет 585 проби вагою 4,32 грами, золоті сережки 375 проби вагою 1,48 грами, золотий перстень 585 проби вагою 2,42 грами, золота каблучка 585 проби вагою 2,33 грам,
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_3 вказала, що викрала належні ОСОБА_7 золоті прикраси з тумбочки. В подальшому розпорядилась майном на власний розсуд. До протоколу додано флеш носій з записом слідчого експерименту.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, враховуючи обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою. Крім того судом враховується те, що обвинувачена відшкодувала потерпілій ОСОБА_7 завдані збитки, а також те, що остання претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має (про що свідчить заява потерпілої ОСОБА_7 надана суду від 30.03.2026 року).

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України - не встановлено.
Відповідно до Вимоги на наявність судимості від 21.08.2025 року ОСОБА_3 раніше не судима.
Відповідно до довідки КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" МОР ОСОБА_3 стаціонарне лікування у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не проходила.
Згідно довідки-характеристики, що надана дільничим інспектором, до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не притягувалась, на обліку ВП №1 не перебуває. 

Відповідно до досудової доповіді Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено: за даними оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб, а також ймовірність вчинення повторного злочину ОСОБА_3 є не висока, існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, тому з метою її виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі. У разі, якщо суд дійде до висновку застосувати до ОСОБА_3 покарання альтернативне позбавлення волі, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, та і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та можливо застосувати відносно неї покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком з покладенням відповідних обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засуджену відповідні обов`язки.
На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченої та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченою, так і іншими особами.

Потерпілою ОСОБА_7 під час підготовчого засідання заявлено цивільний позов, згідно якого просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 146366 грн. та моральну у розмірі 50000 грн.
Ухвалою суду від 14.11.2025 року цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_3 прийнято до розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
30.03.2026 року на адресу суду від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява про залишення позову без розгляду. У заяві зазначено, що ОСОБА_3 добровільно відшкодувала завдані їй збитки, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.
Частиною 1 ст. 127 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.
Статтею 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до переконання, що слід прийняти заяву потерпілої та позовну заяву потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 127-129, 368-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.
На підставі ст. 75 КК України,  ОСОБА_3  від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_3  на період іспитового строку наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя                         ОСОБА_1