Справа № 486/2507/25
Провадження № 2/486/655/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року        м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,
при секретарі Маляновій А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи: позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», представник позивача Усенко М.І., відповідач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»), яке діяло через представника Усенка М.І., звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 14 листопада 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі – ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 укладено споживчий кредит № 5941285, згідно з умовами якого відповідач отримав 18000 грн, та зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору. 
Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 65220,75 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту становить – 18000 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків становить – 45420,75 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту становить – 1800 грн.
26 березня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», уклали Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, згідно якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до  ОСОБА_1 за кредитним договором №5941285 від 14 листопада 2023 року.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року витребувано докази у справі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи у його відсутності та надання згоди на заочний розгляд справи.
29 січня 2026 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в її задоволенні. Зазначає, що кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем був укладений на визначений термін, а саме до 27 лютого 2024 року, який складається з пільгового періоду строком 15 днів, та поточного періоду який складається з 90 днів.
Вважає, що позивачем неправомірно нараховані проценти за ставкою1,65% та 3,50%, що витікає з положень частини 5 статті 8 Закону №1734, оскільки денна процентна ставка за споживчими кредитними договорами не може перевищувати 1%. Не погоджується зі сплатою комісії, оскільки в умовах договору не передбачено за, що позичальник повинен її сплатити.
До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 14 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5941285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (індивідуальна частина) (далі – Договір) /а.с. 7-12/. Договір підписано одноразовим ідентифікатором 684317.
Відповідно до п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 
Згідно п. п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2 Договору, Сума кредиту складає 18000 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 14 листопада 2023 року (дата надання кредиту складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29 листопада 2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27 лютого 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 1.4 Договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 29 листопада 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 27 лютого 2024 року (останнього дня строку кредитування). 
В силу п. 1.5. Договору, загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 6255 грн в грошовому виразі та 141762,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 62955 грн в грошовому виразі та 18515,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 24255 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 80955 грн.
Пунктом 1.5.1. Договору, передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 1800 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Згідно п. 1.5.2, 1.5.3, 1.6 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 4455 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 56700 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. 
Відповідно п. 2.1 Договору, кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти  НОМЕР_1 .
В силу п. 2.3.1 Договору, позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі, що визначається змістом додатку/додаткової угоди, що підписується Позичальником у зв`язку з пролонгацією та певну частку заборгованості за Договором (якщо передбачено додатком/додатковою угодою). Комісія за управління та обслуговування кредиту нараховується в момент підписання додатку/додаткової угоди. Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту.
Договір підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 684317, 14 листопада 2023 року о 12:22:54 год. /а.с. 14/. Вказаний одноразовий ідентифікатор зазначений разом з іншими персональними та ідентифікуючими даними ОСОБА_1 в анкеті-заяві на кредит № 5941285 від 14 листопада 2023 року. Дана анкета-заява також містить погоджені ТОВ «МІЛОАН» умови кредитування /а.с. 14зв.-15/.
Позивачем Додатком №1 також додано графік платежів /а.с.12зв./, Додатком №2 заяву на отримання кредиту № 5941285 /а.с. 13./, Додатком №3 додаткові контактні дані Позичальника для взаємодії за Кредитним договором /а.с.13зв./.
Платіжним дорученням 115200153 /а.с. 15зв./ підтверджується той факт, що ОСОБА_1 14 листопада 2023 року отримав кошти в розмірі 18000 грн на картку НОМЕР_1 за кредитним договором № 5941285.
18 березня 2026 року на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази відповідно до яких в період з 14 листопада 2023 року по 19 листопада 2023 року, були надходження на банківську картку № НОМЕР_2 кошти у розмірі 18000 грн /а.с. 69/. 
Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення /а.с.16/, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, в рахунок погашення заборгованості кошти не вносив, внаслідок чого станом на 27 лютого 2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 65220,75 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту – 18000 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків – 45420,75 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту становить – 1800 грн.
26 березня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ.
04 лютого 2025 року до вказаного договору було укладено Додаткову угоду №1, якою внесено зміни в реєстр боржників.
Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5941285 від 11 листопада 2023 року /а.с. 17зв.-25, 25зв.-26, 26зв., 27зв./.
ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сформувало ОСОБА_1 претензію від 04 грудня 2025 року щодо погашення заборгованості/а.с. 28/.
З наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором №5941285 від 11 листопада 2023 року, вбачається /а.с. 17/, що за період з 26 березня 2024 року по 04 грудня 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» жодних нарахувань не здійснювало.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 
Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому позивач через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.
З урахуванням вищенаведеного цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20.
У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на підставі договору відступлення прав вимоги перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
З відомостей про щоденні нарахування та розрахунку заборгованості, долученої позивачем до позовної заяви вбачається, що в період з 14 листопада 2023 року по 29 листопада 2023 року (15 днів) відповідачу нараховувались проценти за пільговою ставкою 1,65% в день від фактичного залишку кредиту на загальну суму 4455 грн. 
В період з 30 листопада 2023 року по 04 січня 2024 року (36 днів) відповідачу нараховувались проценти за ставкою 3,50% в день від фактичного залишку кредиту на загальну суму 22680 грн.
В період з 05 січня 2024 року по 27 лютого 2024 року (54 дні) відповідачу нараховувались проценти за ставкою 2,30% в день від фактичного залишку кредиту, які складають 22356 грн, а всього 49491 грн.
Внаслідок чого суд приходить до наступного.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що договір про споживчий кредит № 5941285 укладено 14 листопада 2023 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та нарахування процентів за користування кредитними коштами продовжувалось після 24 грудня 2023 року, тому до договору слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, суд приходить до висновку, що умови укладеного договору про споживчий кредит в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами, які передбачені п. п. 1.5.2, 1.5.3 Договору про споживчий кредит № 5941285 від 14 листопада 2023 року, в розмірі 1,65% в день протягом пільгового періоду 15 днів, та проценти протягом поточного періоду - 90 днів з 24 грудня 2023 року до 27 лютого 2024 в розмірі 3,50 % в день, суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», дані умови договору є нікчемними.
Відповідач у відзиві просить перерахувати розмір процентів з урахуванням процентної ставки - 1%, разом з тим, власного розрахунку не надає.
Внаслідок чого, суд наводить власний розрахунок заборгованості по відсоткам за укладеним між сторонами договором про споживчий кредит № 5941285 від 14 листопада 2023 року, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%, а саме 18000х1%х90 днів=16200 грн. 
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, та вважає за необхідне, заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит № 5941285 від 14 листопада 2023 року по несплаченим процентам за надання кредиту, задовольнити в межах 1%, що становить 16200 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає що позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту – 18000 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків – 16200 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту – 1800 грн, а всього 36000 грн.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Як вбачається з копії акту наданих послуг № Д/12027 від 11 грудня 2026 року /а.с. 32/, копії договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 /а.с. 31/ детального опису робіт /а.с. 32зв./, позивачем сплачено за правничу допомогу адвоката кошти в сумі 8000 грн.
При врахуванні доводів відповідача стосовно неспівмірності та завищеності витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
В силу положень ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.1 ч.2, ч. 3 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 912/1025/20).
З урахуванням конкретних обставин справи, яка є справою середньої складності, що розгляд справи проведений за відсутності учасників справи, з огляду на ціну позову та значенням справи для сторони, суд дійшов до висновку про зменшення суми витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, тобто у сумі, що становить 50% від суми, заявленої до стягнення, оскільки саме ці витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1337,17 грн (55,20 %) /а.с. 5/.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 5941285 від 14 листопада 2023 року у розмірі 36000 (тридцять шість тисяч) гривень, яка складається з 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень – простроченої заборгованості за сумою кредиту, 16200 (шістнадцять тисяч двісті) гривень– простроченої заборгованості за сумою відсотків, 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень – простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 16 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, ЄДРПОУ 35234236. 
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя        Г. А. Далматова