УХВАЛА

27 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 906/1039/24 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р., 

розглянувши матеріали касаційної скарги керівника Житомирської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.02.2025 та
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 
за позовом виконувача обов`язків керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коростенської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області
до відповідачів: 
1) Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради, 
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" 
про визнання недійсним договору та стягнення 582 235,80 грн, 
ВСТАНОВИВ:
1. У жовтні 2024 року виконувач обов`язків керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області звернувся до Господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Коростенської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області до Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" з позовом про: 
- визнання недійсним договору про постачання електричної енергії споживачу №114 від 31.07.2023, укладеного між Відділом освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут";
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на користь Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради грошових коштів у розмірі 582 235,80 грн, а з Відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 582 235,80 грн - в дохід держави шляхом зарахування на рахунок UA718999980313090102000006827 (отримувач - ГУК у Жит.обл/ТГ м.Коростень/21080600; код ЄДРПОУ отримувача - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.податк.).
2. Господарський суд Житомирської області рішенням від 10.02.2025 у справі №906/1039/24 у задоволенні позову відмовив.
3. Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 03.03.2026 залишив без змін рішення Господарського суду Житомирської області від 10.02.2025 у справі №906/1039/24.
4. 03.04.2026 керівник Житомирської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.02.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 у справі №906/1039/24.
5. Перевіривши матеріали касаційної скарги керівника Житомирської обласної прокуратури, Верховним Судом встановлено, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.
6. Відповідно до п.1 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у ч.3 цієї статті.
7. За приписами ч.2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу.
8. Згідно із п.5 ч.2 ст.290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 
9. У разі подання касаційної скарги на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
10. У разі подання касаційної скарги на підставі п.2 ч.2 ст.287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
11. В своїй касаційній скарзі Керівник Житомирської обласної прокуратури зазначає, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 10.02.2025 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 у справі №906/1039/24 є наявність виключних випадків, передбачених пунктами 3, 4 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на пункти 1 та 3 ч.3 ст.310 цього Кодексу.
12. В обґрунтування наявності виключного випадку, передбаченого п.3 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України, керівник Житомирської обласної прокуратури зауважує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 203, 215, 216, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, статей 3, 4 Закону "Про санкції", пп.11 п.44 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, п.538 дод.1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021, введеного в дію Указом Президента України №266/2021 від 24.06.2021, у подібних правовідносинах, а саме щодо забезпечення прокурором захисту економічних інтересів держави шляхом визнання недійсними правочинів, укладених у порушення вимог Закону "Про санкції" та обмежень, встановлених рішеннями Ради національної безпеки і оборони України, введеними в дію Указами Президента України, а також застосування особливих правових наслідків таких правочинів, що суперечать інтересам держави та суспільства.
13. Наведені вище доводи визнаються Верховним Судом належним обґрунтуванням наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого п.3 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України, для відкриття касаційного провадження.
14. Водночас, за приписами п.4 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених, зокрема, ч.3 ст.310 цього Кодексу. 
15. Згідно із ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктах 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
16. У касаційній скарзі керівник Житомирської обласної прокуратури на пункти 1, 3 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України.
17. Поряд із цим, у разі визначення підставою касаційного оскарження наявність виключного випадку, передбаченого п.4 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України, із посиланням на пункти 1, 3 ч.3 ст.310 цього Кодексу, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено які саме зібрані у справі докази судом не досліджені, яке (які) клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд необґрунтовано відхилив, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
18. Натомість в касаційній скарзі керівника Житомирської обласної прокуратури не зазначено які саме зібрані у справі докази судом не досліджені (чи досліджені не у повному обсязі), яке (які) саме клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд необґрунтовано відхилив. 
19. Наведене є порушенням вимог, встановлених ст.290 Господарського процесуального кодексу України, щодо належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої п.4 ч.2 ст.287 цього Кодексу. 
20. Згідно із ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
21. Відповідно до приписів ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абз.2 ч.1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до ст.6 цього Кодексу.
22. З огляду на викладене, касаційна скарга керівника Житомирської обласної прокуратури залишається без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом зазначення які саме зібрані у справі докази не досліджені судом та яке саме клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд необґрунтовано відхилив.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.02.2025 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 у справі №906/1039/24 залишити без руху.
2. Надати Керівнику Житомирської обласної прокуратури строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. Кібенко