ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 травня 2026 року справа №200/5888/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 р. у справі № 200/5888/25 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо неприйняття рішення з розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 липня 2025 року про призначення пенсії за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 липня 2025 року про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 28 червня 2025 року про призначення пенсії, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області разом з листом Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України від 02 липня 2025 року № 25537-32301/Б-03/8-2800/25 і зареєстрована 02 липня 2025 року за вхідним № 24030/Б-0500-25, та неприйнятті рішення за наслідками її розгляду.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 28 червня 2025 року про призначення пенсії, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області разом з листом Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України від 02 липня 2025 року № 25537-32301/Б-03/8-2800/25 і зареєстрована 02 липня 2025 року за вхідним № 24030/Б-0500-25, та прийняти за результатами її розгляду відповідне рішення.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування скарги зазначено наступне.
Зі змісту норм законодавства вбачається, що заява про призначення пенсії подається до органів Фонду особисто через сервісний центр ПФУ або через вебпортал, або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України.
Заява про призначення пенсії може надсилатися поштою особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном та особами, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації або прийнятими на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, які безпосередньо беруть участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду в установленому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2018 по справі № 461/4328/16-а.
Електронне звернення позивача надійшло до Головного управління від Департамента пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України листом від 02.07.2025 № 25537- 32301/Б-03/8-2800/25 та зареєстроване від 02.07.2025 за вх. №24030/Б-0500-25.
Зазначене звернення розглянуто Головним управлінням відповідно до Закону України “Про звернення громадян” від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР та листом від 29.07.2025 № 27207-24030/Б-02/8-0500/25 позивачу надано обґрунтовану відповідь, у якій роз`яснено належні способи звернення до органів Фонду з заявою про призначення пенсії відповідно до вимог Порядку № 22-1.
Для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому законом порядку.
Із заявою про призначення пенсії, поданою в один із способів, визначений нормами Порядку № 22-1, позивач до органів Фонду не звертався.
Лист Головного управління від 29.07.2025 в розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, оскільки цей лист безпосередньо не породжує для позивача прав чи обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком від 28 червня 2025 року за формою, наведеною в додатку 1 до Порядку № 22-1, надіславши її на електронну пошту Пенсійного фонду і підписавши кваліфікованим електронним підписом.
Разом з заявою від 28 червня 2025 року позивач надав такі документи: анкету-опитування, заяву довільної форми від 28 червня 2025 року, якою просив призначити пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 – 55 років) згідно з Законом України від 20 березня 2023 року № 2981-ІХ “Про внесення змін до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії” (далі – Закон № 2981), вказавши, що з порядком призначення пенсій з 24 вересня 2022 року ознайомлений і не має жодних заперечень; заяву довільної форми від 28 червня 2025 року, якою повідомив про те, що ніяких пенсійних виплат від росії не отримує та не може документально підтвердити нездійснення росією пенсійних виплат; довідку акціонерного товариства “Акцент-Банк” від 25 травня 2025 року № 5VQC-AUO1-NCER-HEUK з банківськими реквізитами позивача; військовий квиток серії НОМЕР_1 ; диплом серії НОМЕР_2 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; довідка акціонерної компанії “Алроса” від 17 лютого 2022 року № 02-1090-3450-02-04/169 (російська федерація), що уточнює особливий характер роботи або умови праці за періоди роботи, які зараховуються до стажу, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії, відповідно до ст. ст. 30, 32 федерального закону від 28 грудня 2013 року № 400-фз “Про страхові пенсії в російській федерації”; довідку акціонерної компанії “Алроса” 03 листопада 2017 року № А02-1420-38-12/515 (російська федерація); довідку акціонерної компанії “Алроса” від 17 лютого 2022 року № 02-1090-3450-02-04/170 (російська федерація); довідку акціонерної компанії “Алроса” від 17 лютого 2022 року № 02-1090-3450-02-04/171 (російська федерація); паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ; трудову книжку серії НОМЕР_4 ; вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_5 ; дублікат трудової книжки серії НОМЕР_6 .
Разом з листом від 02 липня 2025 року № 25537-32301/Б-03/8-2800/25 Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України надіслав заяву ОСОБА_1 , яка надійшла до Пенсійного фонду України за належністю до ГУ ПФУ в Донецькій області на розгляд в межах компетенції.
ГУ ПФУ в Донецькій області розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до Закону № 393/96-ВР як електронне звернення, що надійшло листом Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України від 02 липня 2025 року № 25537-32301/Б-03/8-2800/25 та зареєстроване 02 липня 2025 року за вхідним № 24030/Б-0500-25, в порядку, визначеному Законом № 393/96-ВР, і надало відповідь листом від 29 липня 2025 року № 27207-24030/Б-02/8-0500/25.
ГУ ПФУ в Донецькій області цим листом повідомило позивачеві, що надіслана ним заява про призначення пенсії та документи, долучені до неї, не відповідають вимогам Порядку № 22-1, тому вони кваліфіковані та зареєстровані як звернення громадян від 02 липня 2025 року № 24030/Б-0500-25.
Позивачу роз`яснений порядок звернення за призначенням пенсії, визначений Порядком № 22-1, зокрема, про можливість звернення через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України чи сервісні центри органів Пенсійного фонду України, а також повідомлений перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.
Докази, які б свідчили, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло будь-яке рішення (про призначення пенсії або про відмову у її призначенні), суду не надані.
В якості доказів безуспішних спроб зареєструватися на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України позивач надав суду скріншоти з вебпорталу з повідомленнями такого змісту: “Реєстрація на порталі. Я підтверджую, що ознайомлений з усіма пунктами Користувацької угоди і безумовно їх приймаю. Зареєструватись.” та “Увага! Шановний користувач Веб-порталу ПФУ! Для реєстрації на ВЕБ-порталі Вам необхідно звернутися до органу ПФУ – за даними Вашого звернення не вдалося Вас ідентифікувати в базі даних ПФУ. З повагою, Адміністрація Веб-порталу ПФУ. Продовжити роботу.”.
Крім того, згідно з Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація за реєстраційним номером облікової картки платника податків позивача – НОМЕР_7 в Реєстрі застрахованих осіб відсутня.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За частиною 4, 5 статті 45 Закону, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.
Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Відповідно до п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац 2 пункту 4.9 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1).
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення (перерахунок) пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, від 15 липня 2020 року у справі № 520/3360/19, від 21 вересня 2020 року у справі № 520/2990/19.
Суд зазначає, що ПФУ, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, пенсійний орган за результатом розгляду заяви особи про перерахунок пенсії має прийняти відповідне рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії у довільній формі. 
Проте, вказана заява фактично не розглянута відповідачем.
Щодо доводів апелянта, як обґрунтування скарги на звернення позивача з заявою не встановленого зразку (форми), суд зазначає наступне.
ПФУ, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того матеріали справи свідчать, що позивач, звернувся до відповідача із заявою, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем. 
Зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка. Відповідач листом повідомив позивача про відсутність необхідного стажу визначеного вимогами законодавства для призначення (перерахунок) пенсії.
Так, Закон № 1058 та Порядок №22-1 не встановлюють реалізацію права на призначення (перерахунок) пенсії виключно за заявою встановлено зразку. 
Також, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем приписів Порядку № 22-1 в частині належного роз`яснення позивачу порядку звернення за призначенням (перерахунком) та надання позивачу відповідного бланку заяви, як визначає Порядок №22-1. 
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, у розрізі даної справи та за умови підтвердження необхідних відомостей належними документами, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у прийнятті документів та не розглянуто заяву у межах вимог Закону та Порядку.
Отже, зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою невстановленого зразку, відповідач припустився формалізму.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 243/2677/15-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 575/530/17.
Щодо обраного способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає наступне.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.
Як зазначалось, відповідачем не приймалось жодного належного та обґрунтованого рішення. 
З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, вимоги позивача, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення порушеного прав позивача, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України розглянути заяву позивача та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням висновків суду.
За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 р. у справі № 200/5888/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 р. у справі № 200/5888/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 травня 2026 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін