ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5971/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Левицького В.К.,
за участю: 
секретаря судового засідання Рупташ Ю.Т. 
представника позивача - Оленюк Х.І. 
представника відповідача - Фуштея М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Чернівецькій області 
про визнання протиправними та скасування рішень.

В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі – відповідач, контролюючий орган), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення №00000/34496/Ж10/24-13-24-04 від 10.10.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідними податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;
визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2025 №Ф-00000/34495/10/24-13-24-04;
визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку №17972/6/24-13-24-04 від 10.10.2025;
визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області від 28.07.2025 року № 1588-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період з 16.06.2025 по 20.06.2025 та з 01.10.2025 по 07.10.2025 контролюючим органом було проведено позапланові невиїзні перевірки, за результатами яких складено відповідні акти перевірки, на підставі яких винесено оскаржувані рішення. Позивач вважає, що перевірки проведені у період з 16.06.2025 по 20.06.2025 та з 01.10.2025 по 07.10.2025 здійснено відповідачем без достатніх для цього правових підстав та є незаконними. Позивач, з-поміж іншого, зазначав, що повторна перевірка охоплювала всі питання первинної перевірки, була проведена з витребуванням додаткових матеріалів, які не були витребувані під час первинної перевірки, та фактично полягала у проведенні нової перевірки періоду який вже було перевірено та зроблено висновки в акті від 27.06.2025. Наведене свідчить про протиправність повторної перевірки та відповідно акт перевірки від 07.10.2025 не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. 
У позові позивач також зазначав, що наказ на проведення повторної перевірки та податкові повідомлення-рішення були складені з порушенням вимог податкового законодавства щодо строків давності проведення перевірки та нарахування грошових зобов`язань. 
Посилаючись на положення ст. 102, абз. 11 п. 52 прим. 2, п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ “Перехідні положення” ПК України, позивач зазначав, що граничний строк для проведення перевірки за 2018 рік та відповідно донарахування податкових зобов`язань з накладенням штрафних санкцій сплив 13.07.2025.
Позивач вважає, що при визначенні періоду перевірки ГУ ДПС України було порушено строк давності, який передбачений п.102.1 ст. 102 ПК України, а отже оскаржуваний наказ №1588-п від 28.07.2025 є протиправним. Оскільки оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 10.10.2025 прийнято з порушенням строків давності, тому воно також є незаконним.
Враховуючи незаконність проведення перевірки, на думку позивача, отримані у результаті перевірки документи (відповідь з первинними документами ТОВ “Будфаворит Плюс”), є такими що отримані в результаті дій, які суперечать вимогам законодавства, тому не можуть бути підставою для застосування відповідальності за порушенням вимог податкового законодавства.
У позові позивач стверджував, що документальне підтвердження факту щодо надання ТОВ “Будфаворит Плюс” контролюючому органу CMR та/або ВМД як підтвердження факту здійснення ним перевезення вантажу автомобілем DAF НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом Стамбул –Туречина –м/п Порубне відсутнє. Факт вчинення ним порушення вимог ПК України щодо здійснення видів діяльності, які заборонені на ІІ груп єдиного податку не підтверджується наявними у контролюючого органу первинними документами, а оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 10.10.2025 є незаконним.
Крім того, позивач зазначав, що всупереч вимог чинного законодавча акт перевірки від 07.10.2025 № 39940/Ж5/24-13-24-04-05/3262012993, на підставі якого прийнято спірні рішення, взагалі не відображає зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень, а неповнота висновків акта перевірки, фактично унеможливлює здійснити аналіз правових норм в межах конкретних правовідносин.
За вказаною позовною заявою, ухвалою суду від 12.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив, в якому заперечувало проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що в рамках опрацювання інформації переданої ДПС України стосовно водіїв, які залучалися для здійснення міжнародних перевезень без оформлення трудових відносин, контролюючим органом направлено на адресу позивача запит про надання інформації та її документальне підтвердження. 
У зв`язку із ненаданням запитуваних документів, що відповідачем проведено перевірку, за наслідками якої складено акт № 23112/Ж5/24-13-24-05/3262012993 від 27.06.2025, яким встановлено ряд порушень податкового законодавства.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач скористався правом подати заперечення на висновки акту перевірки та надано додаткові заперечення з доказами проведення перевезень та інші документи додані до заперечень.
За результатами розгляду заперечення, враховуючи доводи позивача та надані ним додаткові документи комісією прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки на підставі п.п.78.1.5 п. 78.1 ст.78 ПК України, про що повідомлено позивача. 
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт №39940/Ж5/24-13-24-04-05/3262012993 від 07.10.2025, яким встановлено ряд порушення, та на підставі якого, винесено, серед іншого, спірні рішення. 
Враховуючи наведене, відповідач вважає, що ним правомірно проведено документальні позапланові невиїзні перевірки, оскільки були наявні як правові так і фактичні підстави для їх проведення. 
У відзиві відповідач також зазначав, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи) позивач надавав послуги, підтверджені контрагентом ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” та виступав перевізником в І кварталі 2018 року (перше перевезення відбулось 05.03.2018), чим порушив пп.2) п. 291.4. ст. 291 Податкового кодексу України.
У зв`язку із здійсненням позивачем видів діяльності, які не передбачені до використання на спрощеній системі оподаткування за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 (надання послуг перевезення), реєстрація платника єдиного податку підлягала анулюванню з 01.04.2018.
Позивач з 01.04.2018 зобов`язаний був перейти на сплату інших податків і зборів, а саме на загальну систему оподаткування, проте в порушення вимог абз.3) пп.291.5.1 п.291.5 ст.291, абз.5) пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України даного переходу не здійснив.
Беручи до уваги наведене вище, відповідач вважає, що ним правомірно анульовано позивачу реєстрацію платника єдиного податку та донараховано єдиний внесок. 
У підготовчому засіданні сторони скористалися правом, передбаченим ст. 163, 164 КАС України, на подання до суду відповідь на відзив та заперечення. 
Ухвалою суду від 02.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У зв`язку з поданням сторонами письмових доказів, ухвалою суду від 18.06.2026, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено розгляд справи. В цей же день, ухвалами суду від 18.06.2026, занесеними до протоколу судового засідання, закінчено поновлений розгляд, відкрито судові дебати з приводу додаткового досліджених обставин та здійснено перехід до стадії ухвалення судового рішення. 

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстрований як фізична особа – підприємець 30.11.2011 та взятий на облік в контролюючому органі 01.12.2011.
У період з 01.01.2018 по 31.03.2020 позивач здійснював діяльність на спрощеній системі та був платником єдиного податку ІІ групи, а з 01.04.2020 по 31.12.2022 - ІІІ групи.
Згідно з реєстраційними даними видами діяльності позивача визначено: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний вид діяльності); 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 52.24 Транспортне оброблення вантажів. 
На підставі рішення № 282 від 28.07.2020, Державною службою України з безпеки на транспорті видано позивачу ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним, що підтверджується Витягом сформованим 10.08.2020. Дозволений вид робіт: міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів) (Т. 1 а.с. 57, 231).
В рамках опрацювання інформації переданої ДПС України листами № 23423/7/99-00-24-04-03-07 від 16.08.2024, № 6650/7/99-00-24-04-03-07 від 11.03.2024, № 16155/7/99-00-24-04-01-04 від 07.07.2023 стосовно водіїв, які залучалися платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 для здійснення міжнародних перевезень без оформлення трудових відносин, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області направлено на адресу позивача запит від 27.02.2025 №3740/6/24-13-24-06 “Про надання інформації та її документальне підтвердження” на підставі п.п. 20.1.2 п.20.1 ст. 20, п.п. 73.3. ст. 73 ПК України (Т. 2 а.с. 36-38, 40, 41, 42). 
Вказаний запит надіслано на податкову адресу позивача та отримано останнім 06.03.2025, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 39).
Позивач запитувану інформацію та документи не надав.
30.04.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 993-п, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 16.06.2025 тривалістю 5 робочих днів. Пунктом 1 цього ж наказу наказано провести перевірку за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2011 по 31.12.2024 (Т. 2 а.с. 43).
Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 розділу ІІ ПК України, наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області №993-п від 30.04.2025 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2024 по 31.12.2024.
Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.04.2025 № 993-п, письмове повідомлення від 30.04.2025 №239/Ж4/24-13-24-04 про дату початку та місце проведення перевірки, а також запит про надання документів № 8445/6/24-13-24-04 від 30.04.2025 направлено відповідачем засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача, листом від 30.04.2025 № 8444/6/24-13-24-04, який вручено особисто позивачу 06.05.2025, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 44, 45-46, 47, 48).
У відповідь на запит № 8445/6/24-13-24-04 від 30.04.2025, позивачем на адресу відповідача надано заяви від 16.06.2025 (вх. №16054/6 від 16.06.2025), від 20.06.2025 (вх. №16554/6 від 20.06.2025), від 23.06.2025 (вх. №16131/6 від 23.06.2025), до яких додав документи (Т. 2 а.с. 208, 209, 210).
За результатами аналізу наданих позивачем документів, 27.06.2025 відповідачем складено акт про надання документів не в повному обсязі № 567/Ж6/24-13-24-04 (Т. 2 а.с. 211-212).
За результатом проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області складено акт № 23112/Ж5/24-13-24-05/3262012993 від 27.06.2025, яким встановлено ряд порушень податкового законодавства (Т.1 а.с. 89 на звороті - 142).
З матеріалів справи видно, що акт документальної позапланової невиїзної перевірки №23112/Ж5/24-13-24-05/3262012993 від 27.06.2025 надіслано на адресу позивача листом від 30.06.2025 №12591/6/24-13-24-04 та вручено матері позивача 05.07.2025, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 49, 50).
Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач скористався правом подати заперечення на висновки акту перевірки, які зареєстровано за вх. №18624/6/ЕКПП від 21.07.2025 та вх. 18761/6 від 22.07.2025 (Т. 2 а.с. 53-54, 55).
21.07.2025 Головне управлінням ДПС у Чернівецькій області направило на адресу позивача лист за вих. № 13905/6/24-13-24-04, яким повідомило позивача про призначення до розгляду поданого заперечення на 28.07.2025 о 10:00 год, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 51, 51 на звороті).
За результатами розгляду заперечення, листом № 14212/6/24-13-24-04 від 28.07.2025 відповідач повідомив позивача про прийняття постійною комісією з розгляду спірних питань Головного управління ДПС у Чернівецькій області рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який отримано позивачем особисто 29.07.2025, що підтверджується його підписом в цьому листі (Т. 2 а.с. 52).
Керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.5, п. 78.1, ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 та п. 86.7 ст. 86 ПК України, 28.07.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 1588-п, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2011 по 31.12.2024 (Т. 2 а.с. 57).
Матеріалами справи підтверджується, що копію наказу від 28.07.2025 № 1588-п та повідомлення № 370/Ж4/24-13-24-04 від 28.07.2025 вручено особисто позивача 29.07.2025 року, а також 09.08.2025 вручено запит про надання документів для проведення перевірки вих. №14657/6/24-13-24-04 від 05.08.2025 (Т. 2 а.с. 57, 58, 59 - 61).
Листами від 01.10.2025 вх. 23160/6 та від 03.10.2025 вх. №23314/6 позивач надав до ГУ ДПС у Чернівецькій області документи на перевірку (Т. 2 а.с. 206, 207).
07.10.205 відповідачем складено акт про надання не в повному обсязі документів №845/Ж6/24-13-24-04/3262012993, в якому зафіксовано, що листом від 01.10.2025 вх. №23160/6 позивачем надано частково затребувані листом ГУ ДПС у Чернівецькій області №14657/6/24-13-24-04 від 05.08.2025 документи, зокрема, банківські виписки по рахунку НОМЕР_4 та НОМЕР_4 за 2022, 2023 та 2024 роки, авансові звіти за 2021-2022 роки, накази та відомості, договори, рахунки та акти. Листом від 03.10.2025 вх. №23314/6 позивачем надано зокрема банківські виписки по рахунку НОМЕР_5 за 2020 та 2021 роки, акти списання, накази та відомості, чеки про оплату доріг, акти СМР. Не представлено для проведення перевірки рух коштів по рахунку: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , валютному рахунку НОМЕР_8 , НОМЕР_5 за 2018, 2019 роки, валютному рахунку НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , документи щодо найманих працівників (трудові договори, договори ЦПХ, накази про прийняття на роботу, табелі робочого часу, відомості нарахування заробітної плати, відомості на виплату грошей та видаткові касові ордера, та ін.), документальні докази перебування особи у відрядженні (відмітки прикордонних служб про перетин кордону, проїзних документів, рахунків на проживання та/або будь-яких інших документів, що підтверджують фактичне перебування особи у відрядженні) та інші. Всі інші документи, затребувані листом №14657/6/24-13-24-04 від 05.08.2025 платником не представлені для проведення перевірки, про що складено даний акт (Т. 2 а.с. 205).
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області складено акт № 39940/Ж5/24-13-24-04-05/3262012993 від 07.10.2025 “Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2011 по 31.12.2024” (Т. 2 а.с. 64-184).
Згідно вказаного акту контролюючим органом встановлено порушення позивачем:
п.44.1, п.44.6 ст.44, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для перевірки усі первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;
абз.3) пп.291.5.1 п.291.5 ст.291, абз.5) пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 розділу 14 Податкового кодексу України - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.04.2018 зобов`язаний був перейти на сплату інших податків і зборів, а саме на загальну систему оподаткування, проте даного переходу не здійснив;
п.4) п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15% до доходу, отриманого від провадження діяльності визначеної у підпункті 3) пункту 291.3 статті 291 Кодексу, чим занижено єдиний податок за березень 2018 року в загальній сумі 9152,85 грн (61019,00*15%); 
пп.49.18.4 та пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за період 01.04.2018 – 31.12.2018, за 2019 рік, за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік (5 шт);
п. 44.1 ст. 44, пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1 п. 177.2, пп. 177.4.1, 177.4.2, пп. 177.4.4 п. 174.4 ст. 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності з 01.04.2018 по 31.12.2024 на загальну суму 4059717,38 грн., в тому числі за період з 01.04.2018 по 31.12.2018 у сумі 189 332,27 грн., за 2019 рік в сумі 166412,4 5грн, за 2020 рік в сумі 280255,39 грн, за 2021 рік в сумі 749351,84 грн, за 2022 рік в сумі 962148,89 грн, за 2023 рік в сумі 767041,30 грн, за 2024 рік в сумі 945 175,24 грн;
п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом №71-III “Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року”, внаслідок чого донараховано військовий збір за період з 01.04.2018 по 31.12.2024 в загальній сумі 338309,78 грн, в тому числі за період з 01.04.2018 по 31.12.2018 в сумі 15777,69 грн, за 2019 рік в сумі 13867,70 грн, за 2020 рік в сумі 23 354,62 грн, 2021 рік в сумі 62445,99 грн, 2022 рік в сумі 80179,07 грн, 2023 рік в сумі 63920,11 грн, 2024 рік в сумі 78764,60 грн;
абз. г) п. 198.5 ст. 198, п. 189.1 ст. 189 та п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму 4285374 грн, в тому числі, за березень 2019 року в сумі 63918 грн, за червень 2019 року в сумі 17330 грн, за вересень 2019 року в сумі 47372 грн, за грудень 2019 року в сумі 63329 грн, за січень 2020 року в сумі 25255 грн, за лютий 2020 року в сумі 50632 грн, за березень 2020 року в сумі 21153 грн, за травень 2020 року в сумі 16823 грн, за червень 2020 року в сумі 4671 грн., за липень 2020 року в сумі 28595 грн., за серпень 2020 року в сумі 17692 грн., за вересень 2020 року в сумі 24361 грн., за жовтень 2020 року в сумі 23588 грн., за листопад 2020 року в сумі 38707 грн., за грудень 2020 року в сумі 32265 грн., за січень 2021 року в сумі 13639 грн., за лютий 2021 року в сумі 94860 грн., за березень 2021 року в сумі 69951 грн., за квітень 2021 року в сумі 81412 грн., за травень 2021 року в сумі 64240 грн., за червень 2021 року в сумі 66176 грн., за липень 2021 року в сумі 125807 грн., за серпень 2021 року в сумі 96945 грн., за вересень 2021 року в сумі 136020 грн., за жовтень 2021 року в сумі 120867 грн., за листопад 2021 року в сумі 105122 грн., за грудень 2021 року в сумі 164620 грн., за січень 2022 року в сумі 46850 грн., за лютий 2022 року в сумі 46204 грн., за березень 2022 року в сумі 24995 грн., за квітень 2022 року в сумі 54742 грн., за травень 2022 року в сумі 103161 грн., за червень 2022 року в сумі 202855 грн., за липень 2022 року в сумі 153273 грн., за серпень 2022 року в сумі 139898 грн., за вересень 2022 року в сумі 148316 грн., за жовтень 2022 року в сумі 4200 грн., за грудень 2022 року в сумі 11110 грн., за січень 2023 року в сумі 70020 грн., за лютий 2023 року в сумі 35724 грн., за березень 2023 року в сумі 49955 грн., за квітень 2023 року в сумі 154468 грн., за травень 2023 року в сумі 137331 грн., за червень 2023 року в сумі 72724 грн., за липень 2023 року в сумі 190427 грн., за серпень 2023 року в сумі 92197 грн., за вересень 2023 року в сумі 19911 грн., за жовтень 2023 року в сумі 36808 грн., за листопад 2023 року в сумі 15250 грн., за грудень 2023 року в сумі 2239 грн., за січень 2024 року в сумі 85779 грн., за лютий 2024 року в сумі 121352 грн., за березень 2024 року в сумі 95780 грн., за квітень 2024 року в сумі 152940 грн., за травень 2024 року в сумі 157913 грн., за червень 2024 року в сумі 200310 грн., за липень 2024 року в сумі 530 грн., за серпень 2024 року в сумі 28498 грн., за вересень 2024 року в сумі 11974 грн., за жовтень 2024 року в сумі 890 грн., за грудень 2024 року в сумі 1400 грн; 
п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП;
абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено єдиний внесок за період 01.04.2018 по 31.12.2024 в сумі 1392153,84 грн, в тому числі за період з 01.04.2018 по 31.12.2018 в сумі 103201,56 грн, за період 2019 року в сумі 154234,08 грн, за 2020 рік в сумі 134334,20 грн, за 2021 рік в сумі 223300,00 грн, за 2022 рік в сумі 242088,00 грн, за 2023 рік в сумі 247632,00 грн, за 2024 рік в сумі 287364,00 грн;
п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2 ”б” п. 176.2 ст. 176 та п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України в частині не подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ);
п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України – не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні заробітної плати у загальній сумі 77652,00 грн; 
пп. 1.2, 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом №71-III “Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014” не нараховано та не утримано військовий збір з заробітної плати на загальну суму 6471,00 грн;
абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” - не нараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет з заробітної плати в сумі 94908,00 грн;
п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” в частині не своєчасності подання звіту ЄСВ за 2015 рік;
абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, в частині не своєчасності сплати єдиного соціального внеску з сум заробітної плати.
Судом встановлено, що з актом документальної позапланової невиїзної перевірки №39940/Ж5/24-13-24-04-05/3262012993 від 07.10.2025 ознайомлено позивача та вручено йому примірник акту 08.10.2025, що підтверджується його підписом в даному акті (Т. 2 а.с. 184).
На підставі висновків акту перевірки, ГУ ДПС у Чернівецькій області прийнято, серед іншого, щодо позивача:
- рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 17972/6/24-13-24-04 від 10.10.2025 (Т. 2 а.с. 199 - 200);
- рішення № 00000/34496/Ж10/24-13-24-04 від 10.10.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (Т. 2 а.с. 202);
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2025 № Ф-00000/34495/10/24-13-24-04 (Т. 2 а.с. 201).
Наведені вище рішення надіслано відповідачем на адресу позивача листом від 13.10.2025, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.
Позивач скористався правом на адміністративне оскарження, серед іншого, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2025 № Ф-00000/34495/10/24-13-24-04 (Т. 1 а.с. 48-51). 
Рішенням ДПС України від 21.11.2025 залишено без розгляду скаргу позивача в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2025 № Ф-00000/34495/10/24-13-24-04 (Т. 1 а.с. 55 - 56).
Не погоджуючись із висновками та рішеннями ГУ ДПС у Чернівецькій області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюється, зокрема система оподаткування, податки і збори.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі – ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу; обліку та моніторингу діяльності фінансових агентів відповідно до статті 39-3 цього Кодексу.
Контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (п.п. 19-1.1 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України).
Згідно з п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Відповідно до п.п. 75.1 ст. 71 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За положеннями п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Підпунктом 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України обумовлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.
Абзацами 2 – 5 п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, що наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку; під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків. 
На підставі зазначеного у цьому пункті наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.
За приписами п. 79.1 ст. 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. 
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Матеріалами справи підтверджується, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 розділу ІІ ПК України, наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області № 993-п від 30.04.2025, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2024 по 31.12.2024.
За результатом проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області складено акт № 23112/Ж5/24-13-24-05/3262012993 від 27.06.2025, яким встановлено ряд порушень податкового законодавства (Т.1 а.с. 89 на звороті - 142).
Вказаний акт надіслано на адресу позивача листом від 30.06.2025 №12591/6/24-13-24-04 та вручено матері позивача 05.07.2025, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 49, 50).
Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач скористався правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 ПК України, на подання заперечення на висновки акту перевірки, які зареєстровано за вх. №18624/6/ЕКПП від 21.07.2025 та вх. 18761/6 від 22.07.2025 (Т. 2 а.с. 53-54, 55).
Із змісту заперечень видно, що позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті № 23112/Ж5/24-13-24-05/3262012993 від 27.06.2025, оскільки під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не було враховано всі первинні документи, які стосуються здійснення ним господарської діяльності. Просив прийняти рішення по акту перевірки, з врахуванням пояснень та документів, що спростовують висновки акту перевірки. Крім того, позивачем до листа від 21.07.2025 долучено документи, які просив врахувати під час перевірки. 
У відзиві відповідач зазначав, що враховуючи доводи позивача та надані додаткові документи комісією з розгляду спірних питань Головного управління ДПС у Чернівецькій області прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
Матеріалами справи підтверджується, що 21.07.2025 Головне управлінням ДПС у Чернівецькій області направило на адресу позивача лист за вих. № 13905/6/24-13-24-04, яким повідомило позивача про призначення до розгляду поданого заперечення на 28.07.2025 о 10:00 год., що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 51, 51 на звороті).
За результатами розгляду заперечення, листом № 14212/6/24-13-24-04 від 28.07.2025 відповідач повідомив позивача про прийняття постійною комісією з розгляду спірних питань Головного управління ДПС у Чернівецькій області рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який отримано позивачем особисто 29.07.2025, що підтверджується його підписом в цьому листі (Т. 2 а.с. 52).
Керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.5, п. 78.1, ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 та п. 86.7 ст. 86 ПК України, 28.07.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 1588-п, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2011 по 31.12.2024 (Т. 2 а.с. 57).
Враховуючи встановлені у справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що у зв`язку із поданням позивачем в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акту перевірки в порядку, визначеному п. 86.7 ст. 86 ПК України, в якому вимагав перегляду результатів перевірки, посилаючись на обставини, які не були досліджені під час перевірки, а також неможливості об`єктивного розгляду заперечення без проведення перевірки, у відповідача були наявні підстави для призначення позапланової виїзної документальної перевірки позивача відповідно до п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України. 
За правилами п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Беручи до уваги вищенаведене, на переконання суду контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Судом також встановлено, що копію наказу від 28.07.2025 № 1588-п та повідомлення №370/Ж4/24-13-24-04 від 28.07.2025 вручено особисто позивачу 29.07.2025 та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні (Т. 2 а.с. 57, 58).
Із змісту повідомлення № 370/Ж4/24-13-24-04 від 28.07.2025 видно, що відповідачем повідомлено позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 01.10.2025 за адресою м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, на підставі наказу № 1588-п від 28.07.2025 (Т. 2 а.с. 57).
Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена посадовими особами відповідача на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та із врученням позивачу копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Таким чином, при прийнятті оскаржуваного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, відповідач діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Стосовно доводів позивача щодо протиправності проведення первинної перевірки з порушенням вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до п.п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Як передбачають положення п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.
Матеріалами справи підтверджується, що в рамках опрацювання інформації переданої ДПС України листами № 23423/7/99-00-24-04-03-07 від 16.08.2024, № 6650/7/99-00-24-04-03-07 від 11.03.2024, № 16155/7/99-00-24-04-01-04 від 07.07.2023 стосовно водіїв, які залучалися платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 для здійснення міжнародних перевезень без оформлення трудових відносин, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області направлено на адресу позивача запит від 27.02.2025 № 3740/6/24-13-24-06 “Про надання інформації та її документальне підтвердження” на підставі п.п. 20.1.2 п.20.1 ст. 20, п.п. 73.3. ст. 73 ПК України (Т. 2 а.с. 36-38, 40, 41, 42). 
Вказаний запит надіслано на податкову адресу позивача та отримано останнім 06.03.2025, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 39).
Позивач запитувану інформацію та документи не надав.
30.04.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 993-п, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 16.06.2025 тривалістю 5 робочих днів. Пунктом 1 цього ж наказу наказано провести перевірку за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2011 по 31.12.2024 (Т. 2 а.с. 43).
Юридичною підставою для видання даного наказу відповідачем зазначено п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, 75.1.2 п. 75.1. ст. 75, п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2. ст. 82 ПК України.
Враховуючи наведені норми матеріального права та встановлені у справі обставини, суд вважає, що відповідач при прийнятті наказу № 993-п від 30.04.2025 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України, оскільки запит є обґрунтованим з огляду на те, що містив вказівку на фактичну і правову підстави його направлення (п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України), проте позивач, всупереч вимог ст. 73 ПК України, безпідставно не надав контролюючому органу змістовні пояснення та їх документальне підтвердження.
Враховуючи те, що позивач не виконав письмовий запит відповідача про надання інформації та її документального підтвердження, у податкового органу виникли підстави для проведення перевірки відповідно до вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Стосовно доводів позивача про порушення вимог ст. 102 ПК України щодо визначення застосування строків давності періоду проведення перевірок та нарахування фінансових санкцій, суд зазначає наступне. 
Правила визначення строків давності та їх застосування унормовані статтею 102 ПК України, пункт 102.1 якої передбачає загальне правило, відповідно до якого контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з підпунктом 102.3.1 пункту 102.3 статті 120 ПК України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого: контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 року № 533-IX, внесено зміни, крім іншого, до підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, доповнено, зокрема, пунктом 52-2 такого змісту:
".52-2. Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року.
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу".
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 13 травня 2020 року № 591-IX внесено зміни до окремих положень ПК України, у тому числі, п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, внаслідок чого відповідний абзац цієї норми набув такої редакції: "На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу".
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався на визначений в Указах термін та триває до теперішнього часу.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 03.03.2022 № 2118-IX, який набрав чинності 07.03.2022 (далі - Закон № 2118-IX).
Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Зокрема, підпунктами 69.1, 69.2, 69.9 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.
Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
До того ж, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2120-IX, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту:
"102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
Також Законом № 2120-IX у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України підпункт 69.2 викладено в такій редакції:
"69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;
фактичних перевірок.
У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, передбачених цим підпунктом, до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за якими покладено на контролюючі органи, а вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у такому випадку не застосовуються, у тому числі положення підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу".
У подальшому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану" 30 червня 2023 року № 3219-IX, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено.
Цим же Законом № 3219-IX внесено зміни до положень п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, з урахуванням яких положення підпункту 69.2 набули чинності в такій редакції:
"69.2 Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
а) камеральних перевірок;
б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів);
в) фактичних перевірок…".
Крім того, Законом № 3219-IX абзаци дев`ятий - вісімнадцятий пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України замінено вісьмома новими абзацами такого змісту:
"69.2-1. Установити, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Документальні та фактичні перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності безпечних умов для проведення перевірки, а саме безпечного:
доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування таких платників податків;
доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також до фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом;
проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Документальні та фактичні перевірки, які були розпочаті, але не можуть бути завершені у зв`язку з виникненням обставин, зазначених у цьому підпункті, або у зв`язку з поданням платниками податків повідомлень та з урахуванням вимог, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 цього розділу, та/або за вмотивованою заявою платника податків, крім перевірок з підстави, визначеної підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу (в частині декларування бюджетного відшкодування), зупиняються до завершення дії таких обставин та/або усунення перешкод щодо проведення перевірки за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке оформлюється наказом, копія якого надсилається платнику податків до електронного кабінету платника податків з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету. Такі обставини зупиняють перебіг строку проведення перевірки з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Документальні перевірки, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім перевірок, для яких встановлено мораторій, поновлюються на невикористаний строк.
Документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України з 01.08.2023 чинний у такій редакції: "Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;
строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу;
строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 цього Кодексу.
Крім того, Законом № 3219-IX пункт 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнено підпунктами 69.35, 69.36 такого змісту:
"69.35. Установити, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок можуть бути включені виключно:
1) платники податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції;
2) платники податків, які здійснюють діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес);
3) платники податків, які надають фінансові, платіжні послуги.
При цьому формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок та внесення змін до нього здійснюються без урахування вимог, передбачених пунктом 77.2 статті 77 цього Кодексу.
Внесення змін до плану-графіка може здійснюватися щомісячно з урахуванням форс-мажорних обставин, обставин непереборної сили, наявності/відсутності безпечних умов для проведення перевірок, які визначені підпунктом 69.2-1 цього пункту, та з урахуванням вимог, встановлених цим підпунктом.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше останнього числа місяця, в якому було затверджено такий оновлений план-графік.
Документальні планові перевірки платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), та платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги, можуть розпочинатися не раніше ніж через 30 календарних днів, наступних за датою оприлюднення оновленого плану-графіка, за умови надіслання (вручення) таким платникам (їх представникам) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
69.36. Для контролюючого органу та платників податків зупиняється відлік строку давності щодо документальних планових та позапланових перевірок, які не передбачені підпунктами 69.2-1 та 69.35 цього пункту.
Для платників податків продовжуються строки зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 статті 44 цього Кодексу, на період зупинення відліку строку давності, передбаченого абзацом першим цього підпункту".
Отже, починаючи з 18.03.2020 перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПК України, був зупинений по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а з 24.02.2022 по 31.07.2023 у зв`язку із запровадженням в України воєнного стану. При цьому, з 1 серпня 2023 року податкові органи відновили право на проведення документальних планових перевірок, передбачених підпунктами 69.2-1 та 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.
Беручи до уваги наведені норми матеріального права, суд вважає, що в спірних правовідносинах відповідачем не порушено жодних строків давності, оскільки наказ № 993-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.11.2011 по 31.12.2024, видано відповідачем 30.04.2025. 
Посилаючись на порушення вимог ст. 102 ПК України, позивач виходить з того, що спірний наказ №1588-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки видано відповідачем 28.07.2025.
На переконання суду, вказана позиція позивача є хибною, позаяк, спірний наказ № 1588-п від 28.07.2025 видано відповідачем у порядку п.п. 78.1.5 п. 75.1 ст. 75 ПК України та фактично є діями щодо проведення перевірки з урахуванням поданого позивачем заперечення з додатковими документами за той самий період, що і перша перевірка, яка була призначена на підставі наказу № 993-п від 30.04.2025.
У позові позивач вказував на те, що граничний термін проведення перевірки за 2018 рік сплив 13.07.2025, однак не врахував прийняття відповідачем наказу № 993-п від 30.04.2025.
Суд звертає увагу, що згідно п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.
Абзацом 2 - 5 п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, що наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку; під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків. На підставі зазначеного у цьому пункті наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.
Наведена норма свідчить про те, що оскаржуваний наказ № 1588-п від 28.07.2025 виданий відповідачем додатково за результатами застосування абз. 1 п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією відповідача, що строк давності, передбачений ст. 102 ПК України для проведення перевірки та визначення грошових зобов`язань платнику податку, зупинявся із 18.03.2020 по 31.07.2023, з огляду на що, період перевірки з 01.01.2018 по 31.12.2024, визначений наказом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 30.04.2025 № 993-п, з урахуванням наказу від 28.07.2025 № 1588-п, видано в межах строків, передбачених ст. 102 ПК України. Відповідно, відповідачем в межах строку давності правомірно проведено перевірку та визначено суми грошових зобов`язань. 

Стосовно доводів позивача щодо відсутності законодавчих підстав для анулювання відповідачем реєстрації платника єдиного податку, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п. 291.3 ст. 291 ПК України).
За приписами п.п. 1 та 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, 
перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;
друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), послуги з надання доступу до мережі Інтернет, а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.
Для цілей глави 1 “Спрощена система оподаткування, обліку та звітності” розділу ХІV ПК України під побутовими послугами населенню, які надаються першою та другою групами платників єдиного податку, розуміються види послуг, передбачені п. 291.7 ст. 291 ПК України. 
Згідно абз.1 п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до п. 298.1 ст. 298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті.
Згідно п.п. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.
За умови дотримання платником єдиного податку вимог, встановлених цим Кодексом для обраної ним групи, такий платник може самостійно перейти на сплату єдиного податку, встановленого для інших груп платників єдиного податку, шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного кварталу (п.п. 298.1.5 п. 298.1 ст. 298 ПК України). 
Відповідно до п.п.3 п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Згідно п.п. 5 та 9 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:
у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;
у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.
Відповідно до п. 299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
З обставин справи вбачається, що у ході проведення перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем як платником єдиного податку ІІ групи умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: здійснення платником єдиного податку II групи видів діяльності, які не передбачені у п.п. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України та не перехід на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.
До указаного висновку відповідач дійшов з огляду на те, що під час проведення перевірки встановлено, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 , перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи) надавав послуги, підтверджені контрагентом ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” та виступав перевізником в І кварталі 2018 року (перше перевезення відбулось 05.03.2018), чим порушено п.п. 2 п. 291.4. ст. 291 ПК України, а саме: платник податків-фізична особа ОСОБА_1 порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткування.
На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог п.п. 5 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п.п. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України внаслідок порушення платником податків вимог перебування на спрощеній системі оподаткування – здійснення платником 1 або 2 групи діяльності, яка не передбачена у пп.1 або 2 п.291.4 ст.291 ПК України, відповідачем зроблено висновок, що платник податків – фізична особа ОСОБА_1 підлягає виключенню з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2018.
Враховуючи висновок акту перевірки, відповідачем винесено оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку №17972/6/24-13-24-04 від 10.10.2025.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає наступне. 
Матеріалами справи підтверджується, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з організацією проведення перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , Головним управління ДПС у Чернівецькій області, серед іншого, 07.05.2025 направлено на адресу ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” запит вх. № 8987/6/24-13-24-04 “Про надання інформації та її документального підтвердження для проведення зустрічної звірки” (Т. 6 а.с. 89-90). 
06.06.2025 ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” направило на адресу відповідача лист за вих. №06-06/01 (вх. №15952/6 від 13.06.2025), в якому надано пояснення та документальне підтвердження по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 та наданні ним послуги (Т. 6 а.с. 89-90).
Із змісту листа від 06.06.2025 видно, що ФОП ОСОБА_1 на підставі договору №01/03/2018 від 01.03.2018 надавав послуги ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” (код ЄДРПОУ 39750643) по забезпеченню вантажів на суму 219155,42 грн. Оплата послугу за 2018 рік склала 219155,42 грн, що підтверджується копіями бухгалтерських документів (Т. 6 а.с. 89-90).
Згідно умов договору № 01/03/2018 від 01.03.2018, укладеного між ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” (замовник) та позивачем (перевізник), позивач приймав на себе зобов`язання щодо забезпечення доставки вантажів автомобільним транспортом згідно заявок замовника. Маршрут, найменування вантажу, кількість, спосіб перевезення та вимоги до транспортного засобу, особливі умови та інші умови виконання послуг обумовлюються в заявках-договорах, які додаються до договору і є невід`ємною його частиною. Даний договір підписано директором ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (Т. 2 а.с. 186-189). 
Дослідженням акту № 1 здачі – приймання робіт (надання послуг) від 05.03.2018 встановлено, що на виконання договору № 01/03/2018 від 01.03.2018 та заявки № 01-03 на перевезення вантажу від 01.03.2018, ФОП ОСОБА_1 надав ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” послуги, а саме транспортне перевезення вантажу автомобілем DAF НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: Стамбул (Туреччина) – м/п Порубне; м/п Порубне – м. Хмельницький (Україна) на загальну суму 61019,00 грн. Вказаний акт здачі – приймання робіт (надання послуг) підписано та затверджено позивачем, а також скріплено печаткою. Крім того, акт здачі – приймання робіт (надання послуг) підписано представником ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” (Т. 2 а.с. 185).
В матеріалах справи містяться також акти здачі – приймання робіт (надання послуг) від 15.05.2018, від 12.06.2018, від 10.07.2018 та від 04.12.2018, підписані позивачем та представником ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС”, в яких зафіксовано надання позивачем автомобільних послуг (перевезення вантажів) ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” автомобілем DAF НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на суму 7000,00 грн, 6936,00 грн, 44754,24 грн та 99446,00 грн (Т. 2 а.с. 193, 194, 195, 196).
Крім того, матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 по 01.09.2019 між ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” і ФОП ОСОБА_1 , в якому відображено оплату ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” наданих позивачем послуг, відображених в актах здачі – приймання робіт (надання послуг) на суму 61019,00 грн, 7000,00 грн, 6936,00 грн, 44754,24 грн, 99446,00 грн. Всього, за 2018 рік на загальну суму 219155,42 грн, а за період з 01.01.2018 по 01.09.2019 на загальну суму 939540,05 грн (Т. 2 а.с. 191 - 192). 
Судом встановлено, що акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 по 01.09.2019 підписано директором ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .
Під час розгляду справи представник позивача не надав до суду належні та допустимі докази на спростування наведених вище обставин. 
Як зазначалося вище, згідно п. 291.7 ст. 291 ПК України для цілей цієї глави під побутовими послугами населенню, які надаються першою та другою групами платників єдиного податку, розуміються такі види послуг: 1) виготовлення взуття за індивідуальним замовленням; 2) послуги з ремонту взуття; 3) виготовлення швейних виробів за індивідуальним замовленням; 4) виготовлення виробів із шкіри за індивідуальним замовленням; 5) виготовлення виробів з хутра за індивідуальним замовленням; 6) виготовлення спіднього одягу за індивідуальним замовленням; 7) виготовлення текстильних виробів та текстильної галантереї за індивідуальним замовленням; 8) виготовлення головних уборів за індивідуальним замовленням; 9) додаткові послуги до виготовлення виробів за індивідуальним замовленням; 10) послуги з ремонту одягу та побутових текстильних виробів; 11) виготовлення та в`язання трикотажних виробів за індивідуальним замовленням; 12) послуги з ремонту трикотажних виробів; 13) виготовлення килимів та килимових виробів за індивідуальним замовленням; 14) послуги з ремонту та реставрації килимів та килимових виробів; 15) виготовлення шкіряних галантерейних та дорожніх виробів за індивідуальним замовленням; 16) послуги з ремонту шкіряних галантерейних та дорожніх виробів; 17) виготовлення меблів за індивідуальним замовленням; 18) послуги з ремонту, реставрації та поновлення меблів; 19) виготовлення теслярських та столярних виробів за індивідуальним замовленням; 20) технічне обслуговування та ремонт автомобілів, мотоциклів, моторолерів і мопедів за індивідуальним замовленням; 21) послуги з ремонту радіотелевізійної та іншої аудіо- і відеоапаратури; 22) послуги з ремонту електропобутової техніки та інших побутових приладів; 23) послуги з ремонту годинників; 24) послуги з ремонту велосипедів; 25) послуги з технічного обслуговування і ремонту музичних інструментів; 26) виготовлення металовиробів за індивідуальним замовленням; 27) послуги з ремонту інших предметів особистого користування, домашнього вжитку та металовиробів; 28) виготовлення ювелірних виробів за індивідуальним замовленням; 29) послуги з ремонту ювелірних виробів; 30) прокат речей особистого користування та побутових товарів; 31) послуги з виконання фоторобіт; 32) послуги з оброблення плівок; 33) послуги з прання, оброблення білизни та інших текстильних виробів; 34) послуги з чищення та фарбування текстильних, трикотажних і хутрових виробів; 35) вичинка хутрових шкур за індивідуальним замовленням; 36) послуги перукарень; 37) ритуальні послуги; 38) послуги, пов`язані з сільським та лісовим господарством; 39) послуги домашньої прислуги; 40) послуги, пов`язані з очищенням та прибиранням приміщень за індивідуальним замовленням. 
За умови дотримання платником єдиного податку вимог, встановлених цим Кодексом для обраної ним групи, такий платник може самостійно перейти на сплату єдиного податку, встановленого для інших груп платників єдиного податку, шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного кварталу (п.п. 298.1.5 п. 298.1 ст. 298 ПК України). 
Платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій (п. 300.1 ст. 300 ПК України).
Отже, платник єдиного податку другої групи для надання послуг іншим особам, ніж передбачено умовами застосування вказаних групах, повинен здійснити перехід на застосування іншої ставки (третя групи платників єдиного податку) на умовах, встановлених п.п. 298.1.5 п. 298.1 ст. 298 ПК України.
Якщо платник не здійснив перехід на застосування іншої ставки та надав послуги іншим особам, ніж передбачено умовами застосування першої або другої групи платників єдиного податку, то контролюючий орган, який під час проведення перевірки виявив вищезазначені порушення, має право анулювати реєстрацію такого платника єдиного податку на підставі акта перевірки. При цьому такий платник зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України.
Судом встановлено, що у період з 01.01.2018 по 31.03.2020 позивач здійснював діяльність на спрощеній системі та був платником єдиного податку ІІ групи, а з 01.04.2020 по 31.12.2022 - ІІІ групи.
Відповідно до абз. 1-3 ст. 1 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV “Про транспортно-експедиторську діяльність”, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. 
Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.
Враховуючи вказані норми Закону, позивач перебуваючи в 2018 році на спрощеній системі оподаткування та будучи платником єдиного податку ІІ групи, здійснював діяльність з надання саме транспортно-експедиторських послуг ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС”, що вказано в договорі № 01/03/2018 від 01.03.2018, виконання якого підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до вимог п. 291.4 ст. 291 ПК України надання транспортно-експедиторських послуги зазначеному підприємству не підпадає під вид діяльності, який дає право застосовувати спрощену систему оподаткування при наданні даного виду послуг (робіт), а саме у даному випадку бути платником єдиного податку 2 групи.
Крім того, відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п.п. 5 п.п. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Відповідно до п. 299.11 ст. 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Враховуючи вказані норми ПК України, фізична особа підприємець, - платник єдиного податку другої групи, не може надавати транспортно-експедиторські послуги, оскільки не відповідає наведеним умовам перебування на спрощеній системі оподаткування платника єдиного податку другої групи, тому зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України.
Під час судового розгляду справи представник позивача не надав до суду належні та допустимі докази подання позивачем у 2018 році до контролюючого органу заяви про перехід на застосування іншої ставки (третя група платників єдиного податку). 
Беручи до уваги вище наведене, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.04.2018.
Доводи позивача щодо відсутності у нього реальної можливості фактично надавати у 2018 році послуги ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” у зв`язку відсутності ліцензії на міжнародні перевезення, транспортних засобів з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_11 , які б належали йому на праві користування або власності, відсутності перевізних документ СМР, які б підтверджували факт здійснення ним міжнародного перевезення, суд не бере до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджується отримання ним від ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” коштів за надані транспортно-експедиторські послуги на загальну суму 219155,42 грн, що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні. 
Відхиляє суд також твердження позивача про те, що акт надання послуг не є первинним документом, який підтверджує факт надання ним таких послуг, позаяк згідно п. 4.2 договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 01/03/2018 від 01.03.2018, який укладено між позивачем та ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС”, обумовлено, що порядок розрахунків між сторонами проводяться, серед іншого, на підставі акту виконаних робіт. Як зазначалося вище, позивачем отримано від ТОВ “БУДФАВОРИТ ПЛЮС” кошти за надані транспортно-експедиторські послуги на загальну суму 219155,42 грн, на підставі актів здачі – приймання робіт (надання послуг) від 05.03.2018, від 15.05.2018, від 12.06.2018, від 10.07.2018 та від 04.12.2018.

Стосовно нарахування контролюючим органом єдиного внеску та застосування штрафної санкції, суд зазначає наступне. 
У п. 2.2.4 акту перевірки від 07.10.2025 зазначено, що перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки встановлено заниження суми оподатковуваного доходу, в наслідок допущених порушень, викладених в п. 2.1.3, п. 2.2.2, п.2.2.3 даного акту перевірки.
Дане заниження виникло у зв`язку із невірним визначенням сум отриманого доходу та сум витрат, які безпосередньо пов`язані з отриманням доходу, чим порушено п.177.2 ст.177 ПК України – невірне визначення суми чистого (оподатковуваного) доходу за період з 01.04.2018 по 31.12.2024.
На підставі вищенаведеного, відповідачем зроблено висновок про те, що внаслідок порушення абз. 2 п. 164.1 ст. 164, п. п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п. 177.2, ст. 177 ПК України платником податків - фізичною особою занижено чистий оподатковуваний дохід за період з 01.04.2018 по 31.12.2024 на загальну суму 22553985,44 грн, в тому числі за період з 01.04.2018 по 31.12.2018 у сумі 1051845,96 грн, за 2019 рік в сумі 924513,60 грн, за 2020 рік в сумі 1556974,41 грн, за 2021 рік в сумі 4163065,77 грн, за 2022 рік в сумі 5345271,63 грн, 2023 рік в сумі 4261320,54 грн, 2024 рік в сумі 5250973,53 грн.
В акті перевірки від 07.10.2025 також зафіксовано, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, самостійно визначеного фізичною особою-підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування, на який нараховується єдиний внесок встановлено, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за період з 01.10.2011 по 31.12.2024 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування, та за результатами перевірки з 01.04.2018 був переведений на загальну систему оподаткування згідно порушень викладених в п. 2 п. 2.1.3 даного акту.
За результатами проведеної перевірки платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 отримано чистий дохід за період з 01.04.2018 по 31.12.2024 на загальну суму 22553985,44 грн, в тому числі за період з 01.04.2018 по 31.12.2018 у сумі 1051845,96 грн, за 2019 рік в сумі 924513,60 грн, за 2020 рік в сумі 1556 974,41 грн, за 2021 рік в сумі 4163065,77 грн, за 2022 рік в сумі 5345 271,63 грн, 2023 рік в сумі 4261340,54 грн., 2024 рік в сумі 5250973,53 грн.
Виходячи із вищевикладеного, перевіркою встановлено, що на порушення п. 2 ст. 7 розділу ІІІ Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” та Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено єдиний внесок за період 01.04.2018 по 31.12.2024 в сумі 1392153,84 грн, в тому числі за період з 01.04.2018 по 31.12.2018 в сумі 103201,56 грн, за період 2019 року в сумі 154234,08 грн, за 2020 рік в сумі 134334,20 грн, за 2021 рік в сумі 223300,00 грн, за 2022 рік в сумі 242088,00 грн, за 2023 рік в сумі 247632,00 грн, за 2024 рік в сумі 287364,00 грн.
На підставі вказаного висновку, керуючись ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” ГУ ДПС у Чернівецькій області винесло вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2025 № Ф-00000/34495/10/24-13-24-04, якою повідомило позивача про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску станом на 10.10.2025 у розмірі 1392153,84 грн та вимагало сплати вказану заборгованість протягом 10 днів з дня отримання цієї вимоги (Т. 2 а.с. 201).
Крім того, на підставі ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” ГУ ДПС у Чернівецькій області прийняло рішення № 00000/34496/Ж10/24-13-24-04 від 10.10.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 346589,32 грн, у зв`язку з виявленням порушення п. 2 ст. 7 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” та донарахуванням 1392153,84 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Т. 2 а.с. 202). 
Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).
З урахуванням вказаної норми Закону, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.
База оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, регламентується розділом IV Податкового кодексу України. Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України чистий річний оподатковуваний дохід визначається відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України, а саме об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи- підприємця.
Згідно із Законом України від 13.05.2020 № 592-IX“Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” внесено зміни до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, які набули чинності з 01.01.2021, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами – підприємцями (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок нараховується: - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
Таким чином, для платників податків (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) з 01.01.2021 скасовано обов`язок сплачувати мінімальний розмір єдиного соціального внеску за місяці, у яких не було отримано доходу (прибутку), але передбачено право таких платників у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Частиною 6 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачено, що з 01.01.2021 фізична особа-підприємець, який не лише здійснює підприємницьку діяльність, а є найманим працівником, звільняється від сплати ЄСВ за себе за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за нього у розмірі не менше мінімального страхового внеску.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону №2464-VI нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI).
Згідно ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою.
Частинами 3 та 4 ст. 25 Закону №2464-VI встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Згідно п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;
Із змісту акту перевірки від 07.10.2025 видно, що за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено отримання позивачем чистого доходу за період з 01.04.2018 по 31.12.2024 на загальну суму 22553985,44 грн. 
Виходячи із вищевикладеного, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем п. 2 ст. 7 розділу ІІІ Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” та Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, внаслідок чого занижено єдиний внесок за період 01.04.2018 по 31.12.2024 в сумі 1392153,84 грн.
На підставі даного висновку, відповідачем винесено оскаржувані вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2025 № Ф-00000/34495/10/24-13-24-04 та рішення № 00000/34496/Ж10/24-13-24-04 від 10.10.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. 
Оскільки нарахування єдиного внеску фізичній особі-підприємцю здійснюється виходячи із доходу, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, суд вважає, що визначення контролюючим органом заниженого оподатковуваного доходу безпосередньо впливає на правильність обчислення суми єдиного внеску.
Під час розгляду справи по суті позивач не надав до суду належні та допустимі докази протиправності висновку відповідача про заниження ним чистого оподатковуваного доходу за період з 01.04.2018 по 31.12.2024 на загальну суму 22553985,44 грн. 
Суд звертає увагу, що в заявах по суті позивачем не наведено належних аргументів щодо невірного визначення відповідачем єдиного соціального внеску, виходячи із суми заниженого чистого оподатковуваного доходу, а також застосування штрафних санкцій.
На переконання суду, заперечення позивача наведені виключно щодо визначення доходу та виходять за межі предмету спору.
Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними донарахування контролюючим органом позивачу єдиного внеску та застосованої до нього штрафної санкції.
Як наслідок, суд відмовляє позивачу в цій частині позовних вимог.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на вище встановлені обставини справи та наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, будь-яких прав та законних інтересів позивача не порушував, тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваних рішень.
Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Позивач під час судового розгляду справи, не довів належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних рішень. Тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень суд відхиляє, оскільки вони не спростовують правомірність та обґрунтованість їх прийняття відповідачем.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 241 - 243, 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.06.2026. 

Повне найменування учасників процесу:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, код ЄДРПОУ 44057187).

Суддя В.К. Левицький