ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2026 року	справа № 380/8127/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115, починаючи з 27.10.2025, та у розмірі 1,121, починаючи з 01.03.2026 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести починаючи з 27.10.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та починаючи з 01.03.2026 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115) та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.08.2020 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії для обчислення її розміру був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, у розмірі 7763,17 грн. Позивач вважає протиправними дії відповідача, який при проведенні щорічної індексації пенсії у 2021-2026 роках збільшував на встановлені Кабінетом Міністрів України коефіцієнти не показник, фактично застосований при призначенні її пенсії (7763,17 грн), а умовний (базовий) показник станом на 01.10.2017 (3764,40 грн), внаслідок чого пенсія належним чином не індексувалася, а замість індексації встановлювалися лише фіксовані щомісячні доплати.
Ухвалою від 04.05.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 18.05.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Відповідач зазначив, що розмір пенсії позивача обчислено вірно, відповідно до норм чинного пенсійного законодавства. Вказав, що згідно з пунктом 5 Порядку № 124 та пунктом 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 для індексації пенсій застосовується показник середньої заробітної плати в Україні станом на 01.10.2017 (3764,40 грн), збільшений у наступні роки на встановлені Урядом коефіцієнти (1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115, 1,121), який наростаючим підсумком становить з 01.03.2025 - 8913,83 грн, а з 01.03.2026 - 9992,40 грн. Оскільки показник середньої заробітної плати, врахований при призначенні пенсії позивача за 2017-2019 роки (7763,17 грн), перевищував проіндексований розмір показника станом на відповідні роки, замість індексації позивачу встановлювалися щомісячні доплати (100 грн, 135 грн), а з 01.03.2024, 01.03.2025 та 01.03.2026 проведено перерахунок із застосуванням показників 7994,47 грн, 8913,83 грн та 9992,40 грн відповідно. Розмір пенсії позивача з 01.03.2026 становить 11987,52 грн. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 01.08.2020 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону № 1058.
Для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, у розмірі 7763,17 грн.
Кабінетом Міністрів України було прийнято низку постанов, якими встановлювалися коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні для проведення індексації пенсій, зокрема: постановою від 22 лютого 2021 року № 127 - коефіцієнт 1,11 з 01 березня 2021 року; постановою від 16 лютого 2022 року № 118 - коефіцієнт 1,14 з 01 березня 2022 року; постановою від 24 лютого 2023 року № 168 - коефіцієнт 1,197 з 01 березня 2023 року; постановою від 23 лютого 2024 року № 185 - коефіцієнт 1,0796 з 01 березня 2024 року; постановою від 25 лютого 2025 року № 209 - коефіцієнт 1,115 з 01 березня 2025 року; постановою від 25 лютого 2026 року № 236 - коефіцієнт 1,121 з 01 березня 2026 року.
При проведенні щорічної індексації пенсії позивача відповідач збільшував на зазначені коефіцієнти показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні станом на 01.10.2017 (3764,40 грн), а не показник, врахований при призначенні пенсії позивача за 2017-2019 роки (7763,17 грн). Оскільки показник 7763,17 грн перевищував проіндексований у такий спосіб показник станом на 01.03.2021 (5426,60 грн), 01.03.2022 (6186,32 грн) та 01.03.2023 (7405,03 грн), позивачу замість індексації встановлювалися щомісячні доплати в розмірі 100 грн (з 01.07.2021), 135 грн (з 01.03.2022) та 100 грн (з 01.03.2023).
Листом від 30.03.2026 № 1300-0903-8/49093 відповідач повідомив позивача, що перерахунки пенсії проведено відповідно до постанов Кабінету Міністрів України про індексацію пенсій та Порядку № 124 із застосуванням показника середньої заробітної плати, обчисленого як середній за 2014-2016 роки (3764,40 грн), збільшеного на відповідні коефіцієнти. Розмір пенсії позивача з 01.03.2026 становить 11987,52 грн.
Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Частиною другою статті 40 Закону № 1058 встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс Ч (Ск : К), де Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Отже, розмір пенсії за віком визначається для кожного пенсіонера індивідуально і залежить, зокрема, від показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частина друга статті 42 Закону № 1058 передбачає, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Механізм проведення такого перерахунку деталізовано Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі - Порядок № 124).
Пунктами 2 та 3 Порядку № 124 визначено, які саме пенсії підлягають перерахунку, і пенсія позивача, призначена відповідно до Закону № 1058 за зверненням, що надійшло до 31.12.2020, підпадає під дію цього Порядку та підлягала перерахунку у зв`язку з індексацією, починаючи з 2021 року.
Абзацом першим пункту 5 Порядку № 124 (на застосуванні якого фактично ґрунтується позиція відповідача) визначено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (3764,40 грн), а кожен наступний перерахунок проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника.
Ключовим питанням у цій справі є те, чи підлягає збільшенню на щорічні коефіцієнти, встановлені Кабінетом Міністрів України, саме той показник середньої заробітної плати, який був фактично застосований при призначенні пенсії позивачу (за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн), чи лише умовний (базовий) показник станом на 01 жовтня 2017 року (3764,40 грн), як фактично застосовує відповідач.
Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Суд враховує, що частина друга статті 42 Закону № 1058 прямо передбачає збільшення саме показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, тобто того показника, який був фактично застосований при обчисленні конкретної пенсії. Положення абзацу першого пункту 5 Порядку № 124 у частині, що передбачає збільшення базового показника станом на 01.10.2017 (3764,40 грн), суперечать частині другій статті 42 Закону № 1058, оскільки нівелюють основне призначення індексації - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів - і в силу частини третьої статті 7 КАС України застосуванню не підлягають.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24, а також у постановах від 28.01.2025 у справі № 400/4663/24, від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24, від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, виснувавши, що під час перерахунку пенсії з метою забезпечення її індексації використовуватися має той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення такої пенсії в момент її призначення.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, при проведенні індексації пенсії позивача відповідач мав застосувати встановлені Кабінетом Міністрів України коефіцієнти збільшення (1,11 - з 01.03.2021, 1,14 - з 01.03.2022, 1,197 - з 01.03.2023, 1,0796 - з 01.03.2024, 1,115 - з 01.03.2025, 1,121 - з 01.03.2026) шляхом їх послідовного застосування саме до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн, який був врахований при призначенні пенсії позивачу, а не до базового показника станом на 01.10.2017 (3764,40 грн).
Доводи відповідача про правомірність застосування показника 3764,40 грн та про встановлення позивачу замість індексації фіксованих щомісячних доплат суд відхиляє, оскільки такий підхід суперечить змісту частини другої статті 42 Закону № 1058 та наведеним вище висновкам Верховного Суду і призводить до безпідставного позбавлення позивача права на належну індексацію пенсії. Заміна індексації, обрахованої від індивідуального показника заробітної плати позивача, фіксованими доплатами (100 грн, 135 грн) не забезпечує мети індексації - підтримання купівельної спроможності пенсійної виплати в умовах зростання цін.
Таким чином, дії відповідача щодо проведення індексації пенсії позивача шляхом збільшення на коефіцієнти 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні станом на 01.10.2017 (3764,40 грн) замість показника за 2017-2019 роки (7763,17 грн), врахованого при призначенні пенсії позивача, є протиправними.
Щодо строку звернення до суду суд зазначає таке. Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому неотримання позивачем щомісячної пенсії в належному (проіндексованому) розмірі за кожен окремий місяць є самостійним порушенням, строк звернення до суду щодо якого обчислюється окремо за кожен місячний платіж.
Позивач звернувся до суду 27.04.2026, а тому в межах шестимісячного строку перебувають вимоги щодо перерахунку та виплати індексації пенсії, починаючи з 27.10.2025. Саме з цієї дати позивач і просить захистити його право. При цьому з огляду на положення абзацу другого пункту 5 Порядку № 124, відповідно до якого кожен наступний перерахунок проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника, актуальний показник середньої заробітної плати для обчислення пенсії позивача математично включає всі попередньо застосовані коефіцієнти (1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115), а тому їх зазначення в резолютивній частині рішення є необхідним для забезпечення можливості виконання цього рішення, хоча перерахунок підлягає проведенню саме з 27.10.2025. Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Оскільки позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн, такі витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115, починаючи з 27.10.2025, та у розмірі 1,121, починаючи з 01.03.2026 для забезпечення індексації пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) провести починаючи з 27.10.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та починаючи з 01.03.2026 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115) та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2129 (дві тисячі двісті дев`ять) грн 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.